Šiuo metu visoje Lietuvoje vyksta didžiosios žiniasklaidos nutylimas procesas: savanoriai renka parašus už privalomą referendumą dėl žemės nepardavimo užsieniečiams ir referendumo rengimo supaprastinimo.
Per visą atkurtos Nepriklausomos valstybės laikotarpį nebuvo surengtas nė vienas referendumas Tautos valia. Tik tokiu būdu galima įgyvendinti suvereniteto teisę arba visų piliečių išreikštą norą tvarkyti svarbiausius gyvenimo klausimus. Nepagrįstai didelis Konstitucijoje fiksuotas parašų skaičius labiausiai kliudo mums tai padaryti. O 2003 m. pakeistas 47 jos straipsnis visiškai panaikino Lietuvos piliečių prigimtinę teisę į savo žemę, miškus ir vidaus vandenis. Tuo tarpu užsienio šalių subjektai mūsų kraštą jau perka ir kitų metų gegužės mėnesį baigsis ES komisijos atidėtas terminas šiems sandoriams įteisinti. Todėl būtina paklausti visų šalies gyventojų, ar jie sutinka, kad mūsų maža šalis taptų kitų nuosavybe ir mes amžiams ją prarastume?! Jei šiandien to nepadarysime, referendumo iniciatyvinė grupė teigia, kad tuomet nieko negalėsime niekada... – rašo referendumo iniciatoriai. Siūlomus Konstitucijos pakeitimus rasite ČIA.
Parašų rinkimas tęsis iki lapkričio 20 dienos, šiuo metu, kai kurių šaltinių duomenimis, jų gali būti surinkta apie 200 tūkstančių.
Tačiau sužinoti apie šį masinį procesą iš didžiosios žiniasklaidos sudėtinga. Informacijos sklaida per visuomeninį transliuotoją LRT blokuojama, nepaisant Referendumo įstatymo, kuriame nurodyta, kad tokiai iniciatyvai aptarti turi būti skiriama „ne mažiau kaip po 7 valandas visuomeninio (nacionalinio) radijo ir televizijos laiko“ (žr.: „Z. Vaigauskas apie televiziją ir radiją“).
Regis, šią tylą paaiškina Lietuvos politinio elito baimės, kurias geriausiai išreiškė konservatorių partijos vicepirmininkė Rasa Juknevičienė ir Kęstutis Masiulis, spalio 1 d. Seimo plenariniame posėdyje teigę, kad sumažinus referendumui sušaukti reikalingų parašų kiekį nuo 300 iki 100 tūkstančių kiltų grėsmė nacionaliniam saugumui, ir tai esą įrodo nacių Vokietijos pavyzdys.
„...yra valstybių, pavyzdžiui, Vokietija, kuri neturi referendumo; ji referendumo keliu buvo atvedusi A. Hitlerį į valdžią“, – aiškino K. Masiulis. R. Juknevičienės pasisakymą skelbėme publikacijoje „Referendumai kelia nacizmo grėsmę“.
Ne sovietijoje, o Vakarų kultūroje subrendusiam filosofui ir politikos apžvalgininkui Kęstučiui Girniui toks mąstymas nepriimtinas, o požiūrį į referendumą jis apibrėžė kaip demokratijos skaidrumo klausimą.
„Principingai pritariu referendumams. Sunku kalbėti apie skaidrią demokratiją, jei politikai nepasitiki žmonėmis ir jų gera valia bei sveiku protu. Nepritariu paternalizmui ir elito pretenzijoms, kad jis geriau žino, ko reikia eiliniams piliečiams, kas tarnauja jų interesams, negu patys piliečiai“, – rašė K. Girnius.
Ką apie tai manote Jūs? Kviečiame dalyvauti ekspertai.eu apklausoje ir atsakyti į tokį klausimą:
![](/static/img/logo_bottom.png)