Valstybės saugumo departamentas (VSD) paskelbė savo veiklos metinę ataskaitą. Tačiau jei tikitės joje rasti daugiau, nei rašo “Didysis dienraštis” ar oficioziniai apžvalgininkai, – nusivilsite. Ataskaita prikišta deklaratyvių frazių, nuzulintos informacijos ir VSD struktūros atpasakojimų. Susidaro įspūdis, kad VSD šia ataskaita įvykdė formalumą, kad turi informuoti visuomenę apie savo veiklą, ir tiek.
Pavyzdžiui, apie Rusijos ir Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybos veiklas galima rasti tai, ką supranta net į šią sritį neįsigilinęs pilietis. Juk kas Lietuvoje nežino, kad: "Vykdydamos operacijas, šios tarnybos siekia gauti įslaptintą ir kitą jautrią informaciją apie Lietuvos vidaus ir užsienio politiką, ekonomiką, strateginius energetikos projektus, karines pajėgas, žvalgybos ir teisėsaugos tarnybas bei daryti įtaką politiniams, ekonominiams ir socialiniams procesams"?
Dalis apie Rusijos interesus Lietuvos energetiniais projektais, galinčiais “užtikrinti alternatyvų apsirūpinimą elektros energija ir energijos ištekliais”, primena A. Kubiliaus ir A. Sekmoko kalbas apie energetiką.
Tiesa, ne viskas VSD ataskaitoje yra nuobodžiai tvarkinga. Nors joje teigiama, kad “2013 m. sausio 1 d. įsigaliojęs Žvalgybos įstatymas įtvirtino Departamento kaip nepolitinės institucijos statusą”, tačiau pomėgis politikuoti VSD vyrukų neapleidžia.
Tuo galima įsitikinti perskaičius tokią tezę: “per 2012 m. vykusius Lietuvos Respublikos Seimo rinkimus kraštutinių politinių ideologijų šalininkai nelaimėjo nė vieno mandato”.
Čia turėtume sutrikti. Juk pagal įstatymus rinkimuose dalyvauja tik tos partijos, kurių įstatai neprieštarauja šalies Konstitucijai. Tokiu atveju “nepolitinė institucija” neturėtų vertinti kandidatų į Seimą ideologijų, vienų atėjimą laikyti gėriu, o kitų – blogiu. Ir jei rinkimuose dalyvavo kažkokie pavojingi “kraštutinių politinių ideologijų šalininkai”, tuomet kur žiūrėjo VRK ir Teisingumo ministerija, kai leido jiems dalyvauti?
![](/static/img/logo_bottom.png)