JAV administracija nusiuntė Rusijos prezidentui Vladimirui Putinui nedviprasmišką žinią. Jeigu Rusija užpuls Ukrainą, ją ištiks finansinių ir diplomatinių pasekmių audra.
Tačiau neaišku, kiek atvirai ir tiesmukai Jungtinės Valstijos kalba su Ukraina. Viešai JAV pabrėžia savo ištikimybę Ukrainos suverenitetui ir teritoriniam vientisumui.
Bet užuot kartojus nuvalkiotas frazes, Vašingtonui derėtų Ukrainos partneriams žiauriai, bet sąžiningai pasakyti: karas jūsų šaliai – blogiausias iš visų įmanomų variantų.
Jungtinės Valstijos neprivalo gelbėti ir ginti Ukrainos. Vadinasi, Ukrainos vyriausybė turi padaryti viską, kas nuo jos priklauso, kad surasti diplomatinį sprendimą, padėsiantį išvengti konflikto.
Jeigu prasidės karas, Ukraina pralaimės. Rusijos pajėgos patirs skaudžių nuostolių, bet dėl jų kiekybinio ir kokybinio pranašumo niekas rimtai netiki, kad Ukraina turi kažkokių šansų.
Vadinasi, Ukraina turi vienintelę išeitį, kad ir kokia nemaloni ir bjauri ji būtų. Ji turi sutikti su būtinais kompromisais su Rusija dėl savo geopolitinės orientacijos.
Vadovams JAV ir Europos sostinėse tai nepatiks, ir jie būtinai pasakys, kad Ukraina turi neatimamą teisę savarankiškai formuoti savo užsienio politiką, stoti į aljansus ir gyventi taip, kaip nori.
Bet ji negali ignoruoti savo geografinės padėties ir plaukti prieš unikalių geopolitinių aplinkybių srovę. Ukrainos vadovybė negali apgaudinėti savęs manydama, kad Jungtinės Valstijos ją išgelbės.
Tai labai svarbus momentas, nes jei JAV ir NATO ir toliau elgsis taip, tarytum Ukraina įžengė į narystės aljanse kelią, jos vyriausybė neturės jokio pagrindo derėtis, nors šaliai verkiant reikia derybų, nes tai vienintelis būdas išvengti karo Europoje.
Elgdamasi priešingai ir kvaršindama Ukrainai galvą, JAV dalina jai pažadus, kurių neketina vykdyti.
Geriausia politika Ukrainos atžvilgiu – sąžiningumas. Ukrainos pozicijos silpnos; JAV ir jų NATO sąjungininkai nekariaus dėl jos su branduoline valstybe Rusija. O Rusija įrodė, kad yra pasiruošusi iškęsti dideles ekonomines negandas, kad tik neleistų Kijevui tapti visateisiu Vakarų saugumo institucijų dalyviu.
Nežiūrint karinio pranašumo, karas Rusijai nėra tas pasirinkimas, kuriam ji teiktų pirmenybę. Maskva griežtai smerkia JAV ir NATO už tai, kad jos ignoruoja principinį Rusijos reikalavimą neplėsti aljanso, bet jos vadovybės atstovai, tokie kaip užsienio reikalų ministras Sergejus Lavrovas, vis dar laiko duris atviras deryboms.
Karas nėra neišvengiamas, ir diplomatinio sureguliavimo viltis neišblėso. Nors Jungtinės Valstijos ir Rusija užima pozicijas, kurios atrodo nesutaikomos, jos bent jau tęsia abipusių nuolaidų ieškojimo procesą. Tuo daugiau Jungtinės Valstijos turi pagrindo atvirai ir sąžiningai kalbėti su savo Ukrainos draugais.
Šaltinis: nationalinterest.org
![](/static/img/logo_bottom.png)