2011 m. kovo 15 d. prasidėjęs Sirijos karas yra didžiausias karinis konfliktas pasaulyje, per ketverius metus ir beveik 52 mėnesius nusinešęs šimtus tūkstančių gyvybių, o bent 4 mln. žmonių (šeštadalį) padaręs pabėgėliais. Sirija dar neseniai buvo turtinga šalis.
Daugiausia pabėgėlių iš Sirijos yra Turkijoje (1,8 mln.), Libane (1,2 mln.), Jordanijoje (629 tūkst.), Irake (249 tūkst.), Egipte (132 tūkst.) ir kitose Šiaurės Afrikos valstybėse (24 tūkst.). Dar daugiau kaip 270 tūkst. sirų prašo prieglobsčio Europoje arba yra išsibarstę po aplinkines šalis. Kas penktas prieglobsčio prašytojas Europos Sąjungoje – pabėgėlis iš Sirijos. Vienas iš penkių pabėgėlių pasaulyje – siras.
Pačioje Sirijoje gyvena, bet be namų liko dar maždaug 4 mln. žmonių, nemažai dingo be žinios. Civilių aukų – begalė.
Kol kas liūdną sirų pabėgėlių rekordą lenkia tik sovietų nukankinto Afganistano pabėgėliai, kurių 6,3 mln. gyveno Irane ir Pakistane 1990-aisiais. Po 1992–1995 m. Bosnijos karo pabėgėliais tapo 2,7 mln. 2003 m. JAV invazija į Iraką pabėgėliais pavertė 2 mln. irakiečių, atsidūrusių Sirijoje, Jordanijoje, Egipte, Libane.
Dabar Sirijoje vyksta ne tik daugybė asmeninių dramų, bet ir dalijamasi teritorija. Savo valstybę jau seniai nori įkurti kurdai, nerimsta vadinamoj Islamo valstybė, Sirija yra bombarduojama Vakarų ir jų sąjungininkų, nepasiduoda valstybinė armija.
Šaltinis: theguardian.com
1924–1946 m. Sirija priklausė Prancūzijai. 1993 m. šalį valdyti ėmė partija „Ba‘ath“ (arab. „atgimimas, prisikėlimas“), kurios žymiausias atstovas Vakaruose buvo Irako diktatorius Sadamas Huseinas. Baatizmo ideologija – arabų nacionalizmas, vienpartinės šalys (politinio pliuralizmo atmetimas), sekuliarizmas (nors oficialiai šalys, kurios baatizmas paplitęs, yra musulmoniškos), socializmas (ne ekonominės lygybės, bet modernizavimo prasme). 1939 m. sukurtas baatizmas labiausiai įsigalėjo Irake ir Sirijoje. Jose buvo uždrausta kitokia ideologija, išskyrus autoritarinę. Dabartinis Sirijos vadovas Bašaras al Asadas (gim. 1965 m.) yra Sirijos valdančiosios „Ba‘ath“ partijos vadovas, prezidentu jis tapo 2000-aisiais ir, jei nebus nuverstas Vakarų, valdys iki gyvenimo pabaigos, kaip tai darė jo tėvas Hafezas al Asadas, valdęs šalį 30 metų.
Šiuos dalykus svarbu suprasti, kad įsisąmonintume, kodėl visai netoli mūsų vyksta didžiulė tragedija. Istorijos klaidų (šiuo atveju vienos ideologijos dominavimo bei Vakarų bandymo keisti pasaulį) kartojimas atveda prie baisių dalykų. Ten, kur žengia okupanto (nesvarbu, iš Rytų ar iš Vakarų) koja, prasideda tragedijos.
![](/static/img/logo_bottom.png)