Jau rašėme, kad Vilniaus apskrities vyriausiasis policijos komisariatas iškėlė baudžiamąją bylą grupei jaunuolių, gegužės 8 d. ant viaduko Vilniuje pakabinusių baltos spalvos audeklą, kuriame nupiešti penki trispalvę nešantys žmonės, o po jų kojomis raudoname fone pavaizduoti kūjis ir pjautuvas („Pergalės dieną sovietinės simbolikos mindžioti nevalia. 9 jaunuoliai areštuoti”).
Ikiteisminį tyrimą pagal Baudžiamojo kodekso 284 str. „Viešosios tvarkos pažeidimas“ pradėjusi policija pranešė, kad "principingai atliks savo pareigas, gindama tolerancijos ir nediskriminacijos idealus, kurie tarptautiniuose dokumentuose įtvirtinti kaip Europos Sąjungos valstybių prioritetai”.
Apie tai, kokius idealus šiuo atveju gina policija, ekspertai.eu kalbėjosi su Seimo nare Aurelija Stancikiene.
– Kaip vertinate šią teisėtvarkos iniciatyvą?
– Negaliu šito atvejo vertinti kitaip, kaip valdžios struktūrų nesusivokimo, kur, kokioje valstybėje jos gyvena ir kam atstovauja. Tai yra visiškas nesusivokimas. Toks įspūdis, kad jie net nežino, jog Sovietų Sąjungos jau seniai nebėra, ir tuos ilgus 50 metų mes gyvenome okupacinio režimo sąlygomis.
Akivaizdu, kad valstybė ne gina savo piliečius, kurie yra pilietiški, kurie neina prieš savo valstybę, bet atvirkščiai – persekioja juos už tai, kad jie skiria okupacinį režimą ir jo simbolius nuo mūsų laisvos Lietuvos simbolikos.
Kitas dalykas, kad teisėsaugos pareigūnai akivaizdžiai taiko dvejopus standartus. Iš svastikų lygiai taip pat šaipomasi, internetas pilnas karikatūrų - kodėl tada tie žmonės nėra persekiojami? Koks yra tų pareigūnų mąstymas? Kad svastika – blogai, o kūjis ir pjautuvas – jiems šventas dalykas? Peršasi mintis, kad susiduriame su asmenimis, kuriems šie mūsų valstybėje uždrausti Sovietų Sąjungos atributai kelia kažkokius asmeniškus sentimentus, ir jie puola jų ginti.
Jėgos struktūros nesusivokia, kam atstovauja, tarsi vėl dirbtų represiniam režimui.
Didžiulė klaida yra tai, kad tada, kai buvo būtina tai padaryti, mes nepakeitėme visų senųjų sovietinės teisėsaugos kadrų. Todėl dabar jie gyvena tomis pačiomis idėjomis ir tais pačiais represiniais metodais.
Be to, reikėtų kelti ir kitą klausimą - ar į šitą istoriją kokiu nors būdu nėra įsikišusi pati aukščiausia mūsų valdžia, prezidentė.
– Kodėl toks klausimas kyla?
– Mes žinome, kad yra daug nutylėtų biografijos detalių. O jeigu prezidentė nėra įsikišusi ir paspaudusi, kad tuos jaunuolius suimtų, tai turėtų įsikišti dabar ir pasakyti savo nuomonę. Bet mes nematome, kad Dalia Grybauskaitė reaguotų, vadinasi, ją tai tenkina. O juk visa tai daro jos paskirti žmonės, nes ir policijos generalinį komisarą, ir generalinį prokurorą skiria prezidentė. Tai kur jos pozicija?
– Koks yra šitų policijos veiksmų kontekstas? Juk turime, pvz., ir Eglės Kusaitės bylą, kur Generalinė prokuratūra leido sovietų KGB tradicijas perėmusios Rusijos FSB darbuotojams dalyvauti tardant Lietuvos pilietę, tarsi tai būtų visiškai natūralus dalykas.
– Grįšiu prie to paties – nebuvo savo laiku atliktas generalinis apsivalymas nuo tų teisėsaugos pareigūnų, kurie sovietmečiu sodino mūsų disidentus į kalėjimus. Niekas jų neatleido iš postų, jie ir dabar toliau dirba. Dauguma jėgos struktūrose, taip pat ir prokuratūroje dirbančių žmonių yra baigę mokslus ir paruošti Sovietų Sąjungos struktūrose. Jie yra taip išmokyti, ilgą laiką taip dirbo, tai yra įsigėrę į jų sąmonę. Akivaizdu, kad jie tiesiog nebesugeba atskirti, kas valgoma, o kas ne.
![](/static/img/logo_bottom.png)