Lygiai treji metai pralėkė nuo to balandžio 20-osios rytmečio, kai netoli Šlienavos purvyne ant Kauno marių kranto „Darom“ akcijos entuziastai surado negyvą Drąsių Kedį. Parėjusį, matyt, iš Ispanijos be asmens dokumentų su švariais kedais, kad galėtų numirti savo gimtųjų namų pašonėje. Numetė šalia savęs ginklą, akmenim apsidaužė sau veidą, suvalgė švendrę, paspringo ir numirė. Istorija visiškai paprasta, nes tipiška. Tūkstančiai žmonių Lietuvoje panašiai baigia savo gyvenimus, jei valgo nevalgomas švendres. Nereikėtų dėl to stebėtis. Įdomu kas kita.
Po D. Kedžio mirties Lietuva galutinai suskilo į dvi nesutaikomas Lietuvas – violetinę ir kitokią. Iš karto nebuvo aišku, kurių daugiau ir kas, kokios vertybės tą kitokią Lietuvą sieja. Norint suprasti dabartinę Lietuvos tikrovę, į šį klausimą privalu atsakyti. Mūsų didžioji žiniasklaida aiškiai apibrėžė, kas yra violetiniai. Tai patvoriniai. Jie aprašyti. Tai artimoji Neringos Venckienės šeimos aplinka, keli aršūs atskalūnai nuo sovietmečio laikų – tokie kaip sesuo Nijolė Sadūnaitė, kunigas Robertas Grigas - septyni Seimo "Drąsos kelio" frakcijos deputatai, na ir saujelė Garliavos tamsuolių, kurių gretos retėja. Jų pusėje ilgokai viešojoje erdvėje kėlė vėją ir sukvailinta mūsų žurnalistė Rūta Janutienė, kuri pastarosiomis savaitėmis pagaliau praregėjo ir atsiprašė tautos, taigi, perėjo į kitą stovyklą. Na, tai ir pamėginkime apibrėžti, kas ta kita stovykla, ir į kokią draugiją ji pateko.
Pradėkime nuo jos kolegų žurnalistų. Visų pirma paminėtini mūsų žiniasklaidos korifėjai: Dovydas Pancerovas, Arkadijus Vinokuras, Vladimiras Laučius, Asta Kuznecovaitė, Laima Lavastė, Evaldas Čiuldė, na ir - o kaipgi be jo - Rimvydas Valatka. Tai pati tikriausia sunkiosios artilerijos kuopa mūsų žurnalistikoje. Dviem teismams išteisinus Andrių Ūsą pedofilijos byloje, jie tapo dar nuoširdesni ir uolesni pastarojo rėmėjai ir simpatikai, rašantys į didžiuosius mūsų dienraščius „Lietuvos rytas“, „15 min“ bei gausiausiai lankomus internetinius portalus DELFI ir „lrytas.lt“. Kai kurios iš šių asmenybių nuolat šmėžuoja LRT, "Lietuvos ryto", TV3 kanalų programose, radijo laidose, kai kalbama pedofilijos ir A. Ūso tema. Apie pedofiliją elitinė žiniasklaida privalo kalbėti nuolat, kad neįsišaknytų šizofreniški liaudies mitai, esą tas reiškinys tarpsta ir aukštuose mūsų valdžios sluoksniuose.
Buriasi A. Ūso rėmėjų grupės ir valdžios institucijose. Seime formaliai galėtų registruotis ir pati didžiausia Ūsofilų frakcija, susidedanti iš 80 Seimo narių, - didžia dalimi iš socdemų, Tėvynės sąjungos – Krikščionių demokratų ir Liberalų sąjūdžio, - kuriai vadovautų liberalė Dalia Kuodytė.
Į A. Ūso palaikymo ir rėmimo sąjūdį telkiasi Lietuvos teisėtvarkos ir teisėsaugos elitas, kuriam vadovauja civilinių bylų teisėjas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas ir teisėjų savivaldos veikėjas Gintaras Kryževičius, buvęs Konstitucinio Teismo pirmininkas dr. Egidijus Kūris, iškilus advokatas dr. Karolis Jovaišas, prokurorai ir teisėjai, nepraradę uoslės ir įgūdžių jausti, kokie gaivūs vėjai pučia tarp elito ir kokių reikia teismų sprendimų, kad nesusvyruotų mūsų teisinės sistemos piramidės pamatai.
Be jokios abejonės, į šių garbingų A. Ūso rėmėjų sambūrį jungiasi ir psichologų korpusas: vaikų psichiatras, Žurnalistų ir leidėjų etikos komisijos narys Linas Slušnys bei vaikų ir paauglių psichiatras Dainius Pūras.
Lietuva pagaliau praregėjo, tauta buriasi į galingą A. Ūso rėmėjų ir palaikytojų sąjūdį, kuriame telkiasi intelektas ir tautos sąžinė.
Dar pridėkime prie šio sambūrio analitinį VSD potencialą, kuris yra neįkainojamas, nors statutas šiai struktūrai ir neleidžia veikti viešai, ir pamatysime, kad Lietuva jau yra subūrusi galingą A. Ūso rėmėjų Sąjūdį, daug galingesnį už tą, kuris veikė Lietuvoje prieš 25 metus ir išsivaikščiojo. Jei prieš dvejus su puse metų A. Ūsas nebūtų nuskendęs (violetinių nužudytas?) pakelės griovyje, šiandien mes turėtume tokį charizmatišką kandidatą būsimiems prezidento rinkimams, kad jam negalėtų pasipriešinti ne tik Dalia Grybauskaitė, bet ir pats Barackas Huseinas Obama (aišku, jei išimties tvarka iš D. Grybauskaitės gautų Lietuvos pilietybę).
![](/static/img/logo_bottom.png)