Per pastaruosius metus Baltarusijos valdžios institucijos intensyviai propagavo Lenkijos-Lietuvos paveldą, pateikdamos jį kaip „baltarusišką". Šioje šalyje respublikinio ir savivaldybių biudžetų lėšomis yra atkuriamas Lenkijos-Lietuvos bajorų dvarų paveldas, statomi paminklai epochos veikėjams. Vienas jų – Algirdui, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdovui, statomas Vitebske. Pagal Vitebsko miesto vykdomojo komiteto planus kunigaikščio ant žirgo skulptūra bus atidaryta miesto centre, šalia cerkvės, birželio 26 d. per miesto šventę.
Paminklas kunigaikščiui Algirdui kelia aistras tiek Rusijoje, tiek Baltarusijoje, nes šis kunigaikštis ten dažnai yra laikomas agresoriumi dėl žygių į Maskvą ir nedviprasmiškai neigiamo požiūrio į Stačiatikių bažnyčią.
Rusijos organizacijų Baltarusijoje atstovai ne kartą pareiškė: paminklo kunigaikščiui Algirdui statymas yra demonstratyvus iššūkis ne tik Rusijai, bet ir Stačiatikių bažnyčiai. Tačiau Vitebsko miesto ir centrinė Baltarusijos valdžia ketina pabaigti darbus, susijusius su paminklo atidarymu, tad Baltarusijos visuomenės atstovai nusiuntė atvirą laišką šios šalies prezidentui Aleksandrui Lukašenkai. Laiške, kurį paskelbė Kremliaus poziciją įgarsinantis portalas Regnum.ru, be kita ko, sakoma: Esame susirūpinę dėl planų Vitebsko mieste statyti paminklą kunigaikščiui Algirdui. Algirdas niekaip nėra susijęs su Baltarusijos žmonėmis. Jis yra apostatas, agresorius ir okupantas, nuolat kovojęs su visais savo kaimynais, sunaikinęs miestus ir žudęs taikius gyventojus. Rusijos istorija jį prisimena kaip žiaurų piktadarį. Algirdas paliko baisius pėdsakus ir krikščionybės istorijoje. Stačiatikių bažnyčia gerbia (balandžio 27 d.) atminimą Lietuvos kankinių, kurie jo paliepimu buvo žiauriai nužudyti. Atsižvelgiant į šiuos neginčijamus faktus, natūraliai kyla klausimas: kas motyvuoja paminklo iniciatorius, kokių tikslų jie siekia? Ar kas nors pagalvojo, kad paminklas žiauriam Rusijos piktadariui ir krikščionių kankintojui gali įžeisti Baltarusijos Respublikos piliečius - ne tik rusų tautybės, ne tik stačiatikių tikėjimo? Ypač kai Algirdo statulą, tarsi pasityčiojant, ketinama pastatyti tiesiai priešais Prisikėlimo cerkvę. Mes įsitikinę, kad bandymas herojizuoti tokius veikėjus gali tik kiršinti visuomenę, sukelti dvasinį, dorovinį ir politinį Baltarusijos žmonių susipriešinimą. Kaip tarpusavyje dera Baltarusijos Respublikos himno žodžiai „Mes baltarusiai – žmonės taikingi ..." ir paminklo statymas užkariautojui, kuris paliko daug kraujo pėdsakų istorijoje ir tapo neprincipingumo ir agresijos pavyzdžiu?
Laiške A. Lukašenka raginamas imtis veiksmų, kad paminklo kunigaikščiui Algirdui nebūtų. Tad net tolimos istorijos traktavimas kelia aršiose galvose konfliktus, kurie naudojami politiniais tikslais.
![](/static/img/logo_bottom.png)