Vieša paslaptis, kad gauti Šveicarijos pilietybę itin sudėtinga. Net trečios kartos imigrantai, gimę Šveicarijoje, automatiškai nėra Šveicarijos piliečiai.
Pasak nacionalinio patarėjo Filipo Lombardžio (Filippo Lombardi), „visi užsieniečiai – ir tie, kurie čia gyvena daugiau kaip 30 metų, ir tie, kurie yra antros ar trečios kartos užsieniečiai, gimę čia – jie visi yra tik užsieniečiai, sudarantys ketvirtį mūsų gyventojų“.
Jei referendume šveicarai pasakys taip naujai teisinei sistemai, Šveicarijoje ji bus dviguba: viena piliečiams, kita vadinamiesiems užsieniečiams.
Ekspertai prognozuoja, kad šio referendumo pasekmės gali būti liūdnos Šveicarijai, ypač kai kalbama apie svarbiausius prekybos partnerius.
Dešiniųjų sugalvotas referendumas, ekspertų teigimu, primena nacistinės Vokietijos laikus. Oficialiai teigiama, kad vasario 28 d. referendumo tikslas yra pasiekti, kad iš šalies būtų deportuoti nusikaltėliai.
Tačiau, pasak šveicarų apžvalgininko Konstantino Zaibto (Constantin Seibt), nors, žinoma, „1933 metų Vokietija yra ne 2016 m. Šveicarija, tačiau panašumų esama. Didžiausia partija šalyje vadovaujama pramonininkų, bankininkų. (...) Kas skamba kaip demokratijos kalba, yra diktatūros kalba“. Šie žodžiai buvo išsakyti nuo 1893 m. Ciuriche leidžiamame dienraštyje Tages-Anzeiger, kuris nesusijęs su jokia partija ir stengiasi laikytis centristinės pozicijos.
Naujausiais duomenimis, Šveicarijos referendume taip pasakė 41 proc. jos piliečių.
![](/static/img/logo_bottom.png)