Artimųjų Rytų žinovas Randžas Alaaldinas (Ranj Alaaldin) teigia, kad Turkija praleido daugybę metų leisdama klestėti džihadistų grupuotėms, todėl jai nieko nereiškė numušti Rusijos lėktuvą. Turkija, pasak jo, savo interesų lauke neturi taikos Sirijoje. Derybos dėl Sirijos neįeina į Turkijos planus.
Kai 2011 m. prasidėjo konfliktas Sirijoje, Ankara neįvertino Asado režimo galios ir palaikė radikalias islamistų grupuotes, siekusias jį nuversti. Galiausiai Turkija marginalais pavertė kurdus ir net atsiribojo nuo tokios regiono galios kaip Iranas.
Tuo tarpu po ketverių metų Asadas tampa centrine pereinamojo plano dalimi, dėl jo derasi pasaulio galingieji. Irano Vakarai daugiau nebeignoruoja, taip pat nebėra ignoruojamas ir proasadiškas aljansas, kurį palaiko Rusija. Tarptautinė bendruomenė nebesiekia nugalėti Asado režimo – vietoje to ji nori nugalėti džihadistus ISIS.
Turkija leidžia ISIS ir kitiems džihadistams klestėti Sirijoje ir regione, ji tapo tranzito keliu kontrabanda gabenant ginklus ir pinigus į Siriją.
Tuo metu Sirijos kurdai tapo patikimu Vakarų sąjungininku ir sukūrė autonominį Kurdistaną, kuris atgaivino kurdų nacionalizmą Turkijoje bei visame regione. Tai itin nepatinka Turkijai ir ji tęsia savo brutalią karinę kampaniją, kad represuotų kurdus.
Kitaip tariant, Turkija nenori taikos Sirijos konflikte. Kai derybos dėl Sirijos nepavyks, Turkija pabandys viską suversti Asado režimui. Lėktuvo numušimas buvo politinis aktas, nes šis lėktuvas jokios grėsmės Turkijos nacionaliniam saugumui neturėjo.
Turkijos prezidentas savo šalyje palaiko baimės ir netikrumo klimatą. Tai padėjo jam laimėti rinkimus, nors jis buvo praradęs populiarumą birželį po mėnesius trukusio bombardavimo, smurto ir nesantaiką kurstančios retorikos.
Lapkričio 23 d. buvo pasikėsinta į populiarų politiką, Kurdų liaudies demokratijos partijos (HDP) vadovą Selahatiną Demirtašą (Selahattin Demirtaş). Tokia kampanijos prieš kurdus taktika turės ilgalaikes pasekmes ir sumažins taikos Sirijoje bei ISIS pralaimėjimo tikimybę.
Turkijos prezidentui niekada ES pernelyg nerūpėjo, jis tik siekė sąjungos su Vakarais, kad galėtų daryti spaudimą savo šalies gyventojais. Jei Vakarai nepradės daryti spaudimo, Erdoganas nesustabdys savo destruktyvios politikos.
Šaltinis: independent.co.uk
![](/static/img/logo_bottom.png)