Gruodžio 16 d. Seimo užsienio reikalų komitetas išplatino pranešimą „Užsienio reikalų komiteto posėdyje aptarti ES ir Rusijos santykiai“.
Jame buvo skelbiama tokia informacija:
„2015 m. gruodžio 16 d. Seimo Užsienio reikalų komiteto nariai uždarame posėdyje su užsienio reikalų ministru Linu Linkevičiumi aptarė esamą situaciją ir perspektyvas Europos Sąjungos ir Rusijos santykiuose bei Lietuvos požiūrį šiuo klausimu.
Po vykusios diskusijos buvo sutarta, kad Lietuvos pozicija ir toliau išlieka nuosekli ir aiški – bet kokie pozityvūs poslinkiai ES ir Rusijos santykiuose priklausys visų pirma nuo pokyčių pačios Rusijos vidaus ir užsienio politikoje, jos pastangų stiprinti demokratiją ir pagarbą pagrindinėms žmogaus teisėms ir laisvėms, tarptautinės teisės principams tiek pačioje Rusijoje, tiek jai plėtojant santykius su viso pasaulio valstybėmis. ES taikomos ekonominės sankcijos turi būti ir toliau tvirtai susietos su visišku Minsko susitarimų įgyvendinimu iš Rusijos pusės, kaip ir buvo nutarta 2015 m. kovo 19–20 d. vykusioje Europos Vadovų Taryboje.
„Kalbant apie ES ir Rusijos santykių perspektyvas, Lietuva visada pasisakė ir pasisako už demokratinėmis vertybėmis, tarptautinės teisės normomis ir principais grįstą bendradarbiavimą. Sprendžiant santykių su Rusija klausimus labai svarbu išlaikyti ir stiprinti ES solidarumą, kalbėjimą vienu balsu ir atsparumą įvairioms Rusijos taikomoms poveikio priemonėms“, – apibendrindamas posėdžio metu vykusias diskusijas teigė Užsienio reikalų komiteto pirmininkas prof. Benediktas Juodka.“
Dar visai neseniai Laisvės premijos nominantas profesorius Vytautas Landsbergis teigė: „Jokie susitarimai su dabartine Rusija neturi galios vien dėl to, kad pasirašomi. Rusijos valdžia vykdo veiksmų politiką, o kalbos ir popieriai jai neturi reikšmės. Jie reikalingi nebent propagandai. Rusija ir toliau darys veiksmų politiką, kol Vakarai veiksmų politikos nedaro“. Ir iškėlė labai teisingą klausimą – „kas įgaliojo ponus F. Hollande'ą ir A. Merkel kalbėti Europos Sąjungos vardu? Tokio įgaliojimo nėra“.
Tad perskaičius Užsienio reikalų komiteto pranešimą kyla klausimas – kur dingo Lietuvos pozicija dėl Krymo? Lietuva jau pamiršo Krymą ir Rusijos pavergtus jo gyventojus? Kodėl?
Kodėl ES taikomos ekonominės sankcijos Rusijai ir toliau tvirtai sietinos su galios neturinčių Minsko susitarimų įgyvendinimu iš Rusijos pusės? Kodėl Krymo aneksija tapo nebesvarbi Lietuvos užsienio politikos formuotojams? Kokios užsienio jėgos iš rytų įtakoja Seimo Užsienio reikalų komiteto narius ir jo vadovą B. Juodką, jei komiteto vardu Lietuvos visuomenei gali būti platinami tokie pranešimai?
![](/static/img/logo_bottom.png)