„Spėlionės apie Vladimiro Putino tikruosius tikslus sklando visuomenėje nuo tada, kai vasario mėnesį jis pradėjo karą Ukrainoje“, - pažymi „American Foreign Policy Council“ bendradarbis Stivenas Blankas straipsnyje „The Washington Times“.
„Rusijos veiksmai paneigia hipotezę, kad ji Ukrainoje vykdo improvizacinę politiką“, - mano publikacijos autorius.
Mažai kas iš ekspertų supranta, kad vienas iš esminių legitimizuojančių Rusiją kaip valstybę faktorių bet kuriuo istorijos tarpsniu, yra tai, kad ji yra vienintelė Kijevo Rusijos paveldėtoja, pažymi Blankas. „Jei Ukraina radikaliai nutrauks santykius su Rusija ir orientuosis į Vakarus, tai jos pavyzdys ne tik iššauks reformas Rusijoje – jis sugriaus Putino pretenzijas į tai, kad jis yra teisėtas Rusijos pravoslavų bažnyčios ir istorijos paveldėtojas“, - rašoma straipsnyje.
Pasak autoriaus, egzistuoja labai aiškūs Rusijos prezidento ketinimai „suskaidyti Ukrainą, reikalauti daug didesnės „Novorosijos“ teritorijos ir „sukurti vieningą Rusijos valstybę iki Pridnestrovės regiono“.
„Tačiau iš tiesų Maskva nori daug daugiau, nei teritorinė ekspansija ,- tvirtina Blankas. - Iš esmės, Putinas nori sugrąžinti bipoliarę Europą, kuri egzistavo šaltojo karo metais su centrais Maskvoje ir Vašingtone“.
„Rusijos atgrasymo strategijos parengimas yra JAV ir sąjungininkų prioritetas. Jei mes neskirsime šiai grėsmei pakankamo dėmesio dabar, tai mes vis tiek turėsime su tuo reikalą vėliau, tik mokėsime žymiai aukštesnę kainą, kuri bus matuojama gyvybėmis ir vakarų šalių pasiekimais. Mums gali tai kainuoti posovietinės erdvės nepriklausomybę ir demokratiją“, - baigia straipsnį autorius.
Šaltinis: washingtontimes.com
![](/static/img/logo_bottom.png)