Vadinamoji „islamo valstybė“ (IS) apipinta įvairiais mitais. Apie jos vidinį gyvenimą žinoma mažai, todėl neretai imamasi apie jį rašyti bet ką, kas šauna į galvą. Lrytas.lt pabandė perskaityti „šėtoniškas sekso taisykles“, kurias neva taiko teroristai, tačiau pagrindinė psichologinė IS problema yra susijusi su senu, bet vis dar gaju reiškiniu vergija, mano lietuvis Islamo ekspertas, nenorėjęs atskleisti savo tapatybės.
Pasak ekspertai, vadinamosios „šėtoniškos sekso taisyklės“, kurios neva ar iš tikrųjų taikomos IS narių, „nėra kažkokios ypatingos IS taisyklės, juo labiau ne „šėtoniškos taisyklės“, o greičiau klasikinio laikotarpio islamo fakihų (teisininkų) sprendimų (fataawa), kaip elgtis su vergėmis, santrauka. Be jokios abejonės, tų teisinių nuomonių yra gausybė. Šėtoniškumas glūdi tame, kad IS nariai nori taikyti fataawa, tinkančias VIII–XIII a., šiuolaikiniais laikais. Darbartiniais laikais vergija nebeegzistuoja, ir jos atkurti po panaikinimo Islamo fikhas (daugumos nuomonė; be abejo, IS mano kitaip) neleidžia, nes laisvė yra natūrali žmogaus būsena, o vergija tėra akcidentali būsena. Klasikinis islamas priėmė vergiją, kur ji egzistavo, ir nereikalavo jos panaikinti, bet skatino paleisti vergus į laisvę. Pažymėtina, kad musulmonas galėjo turėti iki 4 laisvųjų žmonų ir neribotą skaičių vergių-sugulovių. Jeigu šeimininkas sugyvendavo su verge vaiką ir tą vaiką pripažindavo, tada vergė įgydavo umm al-walad (vaiko motinos) statusą ir nebegalėjo būti parduodama. Jeigu koks nors vyras norėdavo vesti savo vergę kaip tikrą žmoną, jis turėdavo ją pirma išlaisvinti, po to sumokėti vadinamąją mahrą kaip laisvai moteriai ir tik tada vesti, o vaikas įgydavo laisvo žmogaus statusą.“
Kaip teigia ekspertas, „panašios ir galbūt dar žiauresnės taisyklės egzistavo antikinės Graikijos ir Romos vergovės epochoje, XVII–XIX a. Šiaurės Amerikos pietinėse valstijose, Karibų regione ir Brazilijoje, XVIII a. – 1861 m. carinėje Rusijoje. JAV pietinėse valstijose baltieji savininkai neturėdavo galimybės įteisinti savo santykių su juodosiomis vergėmis (teisėtos santuokos tarp skirtingos rasės žmonių buvo draudžiamos), bet baltųjų savininkų ir prižiūrėtojų sanguliavimas su vergėmis buvo labai dažnas dalykas. Vienas pirmųjų JAV prezidentų, vienas iš demokratinės konstitucijos kūrėjų Tomas Džefersonas (Thomas Jefferson) turėjo vergę sugulovę ar net kelias. Rašytojo Aleksandro Diuma močiutė iš tėvo pusės buvo juodaodė vergė prancūzų kolonijoje Sen Dominge (dabar Haitis). Rusijoje koks nors dvarininkas, užsimanęs kūniškų malonumų, apie 1800 metus galėjo, jeigu nerasdavo iš savo baudžiauninkių tinkamos, tiesiog pažvelgti į laikraščio skelbimą, kur buvo rašoma „parduodama virėja N“, „parduodama skalbėja M“. Rusijos dvarininkas galėdavo išlaisvinęs savo baudžiauninkę ją vesti, tokių atvejų pasitaikydavo.“
Eksperto manymu, IS socialinis idealas panašus į JAV vergvaldžių iki 1865 m. arba į Rusijos baudžiavos laikų dvarininkų idealą. „Manau, tai labai daug pasako apie IS ir jų neadekvatumą dabarties realijoms“, – tvirtina žinovas.
![](/static/img/logo_bottom.png)