Balandžio 7 d. ICIJ pateikiamoje publikacijoje, paremtoje Panamos dokumentais, šis klausimas ir atsakymas į jį neskamba absurdiškai.
Istorija pradedama pasakoti nuo įvykio 2006 m. lapkričio 14 d., kai Kanados oro uoste suimtas vyras, pasivadinęs Polu Viljamu Hampeliu (Paul William Hampel). Įtarta, kad jis Rusijos šnipas. Vyras atrodė kaip sėkmingas verslininkas, tačiau jo kompanija jokio verslo nevykdė jau dešimtmetį.
Likus vos keliems mėnesiams iki jo suėmimo ta pati struktūra pasinaudojo šia pavarde, kad pastatytų Lietuvoje slaptą kalėjimą, kuriame JAV agentai tardė įtariamuosius „Al Qaeda“ teroristus. Tai – CŽV, kuri vėliau naudojosi žirgyno akademija, kurią 2004 m. kovą nupirko per bendrovę Elite LLC. Kalėjimas buvo atidarytas 2004 m. spalį. Kalėjimas tapo EP nagrinėjimo subjektu, kai „ABC News“ pranešė, kad jame įtariamieji kankinti slaptai ir brutaliai.
Dar anksčiau ta pati pavardė panaudota Irako diktatoriaus Sadamo Huseino (Saddam Hussein) apgaulingai programai „Nafta už maistą“ („Oil for Food“).
Visi trys melai turi bendrą vardiklį: nežinomos kompanijos naudojosi anonimais, kurie neva vadovavo tam tikroms kompanijoms. Vadinamieji tų firmų direktoriai yra tik mažytė dalis pasaulio slaptosios finansų slėpimo pusės, kuri palietė bent 170 iš 206 pasaulio šalių.
Už vos 90 dolerių vyrai ir moterys dažnai sutikdavo tapti direktoriais firmų, apie kurias jie teigė nieko nežinoję.
Dažniausiai netikrus direktorius samdė dvi kompanijos: „Commonwealth Trust“ ir „Portcullis TrustNet“.
Milžiniškos slaptos schemos šioje sistemoje paslėpdavo milijardus dažniausiai neatsekamų dolerių, kurie per firmas keliaudavo kasmet uždirbdami trilijoną ir daugiau. Tai netgi grėsė pasaulio ekonomikos destabilizavimu. Šia sistema naudojosi vyriausybės, narkotikų karteliai.
Netikri direktoriai latviai Stanas Gorinas (Stan Gorin) ir Erikas Vanagelis (Erik Vanagels) susiję su šimtais pasaulio korporacijų ir didžiąja korupcija. Jie tapo tokie mįslingi, kad manyta, jog jų išvis nėra. 2011 m. juos aptiko Ukrainos televizijos „TVi“ žurnalistas. Rygoje tikrasis S. Gorinas buvo draudimo agentas. E. Vanagelio surasti nepavyko, tačiau, vienos moters teigimu, tai pusiau aklas Rygos valkata. Tuo tarpu Gorino ir Vanagelio pavardės susijusios su Kazachstanu, Ukraina, Kenija ir kt.
Netikras direktorius Džonas Donelis (John Donnelly) vadovavo Meno saloje registruotai firmai „Mil-Tec Corporation Ltd.“, pardavinėjusiai ginklus, naudotus 1994 m. Ruandos genocide. Panamos dokumentai rodo, kad tai susiję su P. V. Hampeliu, kuris 1997 m. liepą įkūrė firmą Airijoje. Paaiškėjo, kad jis dirbo Rusijos specialiajai tarnybai SVR („Služba vnešnej razvedki“, „Užsienio žvalgybos tarnyba“).
Šaltinis: icij.org
![](/static/img/logo_bottom.png)