Laimei, jau niekam nebereikia aiškinti, kas yra internetas. Nebereikia rašyti jo kabutėse, sumažėjo ir pirmoji raidė. Turbūt, skaidydami šiuos žodžius, galvojate – na, ką čia dar naujo galima pasakyti? Juk pats šis tekstas yra internete. Mes gyvename internete. Mes viską žinome apie internetą.
Bet ar tikrai?
Vieną dieną Andrew Blumui dingo interneto ryšys. Žinoma, jis išsikvietė techniką, šis pradėjo sekti laidais – iš pradžių kambaryje, už sofos, tada pastato išore, tada į rūsį, į galinį kiemą ir galiausiai pasakė: „štai jūsų problema. Voverė graužia jūsų internetą“.
Pasak paties A. Blumo, tai buvo momentas, kai virtualusis, abstraktusis interneto pasaulis – svetainės, serveriai, paslaugos – jam susiliejo su griežtai fiziniu interneto pasauliu: laidais, duomenų centrais, pastotėmis ir t. t.
Tad kaip ten su žiniomis apie internetą? Ar žinote, kur fiziškai yra jūsų Gmail paštas? O kur originaliai laikoma nuotrauka, kurią vakar įkėlėte į „Facebook“? Galų gale, ar žinote, koks jūsų Interneto paslaugų teikėjo biuras? Ką, teks ieškoti sutarties, kad pasižiūrėtumėte, koks adresas?
Andrew Blumas, prieš tai rašęs apie architektūrą, parašė knygą apie Internetą. Apie fizinį Internetą – pradedant kambariu Los Andžele, kur Internetas gimė, ir baigiant Manheteno požemiais, kur driekiasi naujausi optiniai kabeliai. Pradedant Portugalijos krantu, kur vos dviejų nykščių storio povandeninis kabelis jungia Europą ir Afriką, ir baigiant Amerikos šiaurės vakarais, kur „Google“, „Microsoft“ ir „Facebook“ yra pastatę milžiniškus duomenų centrus.
Tai knyga apie realias vietas pasaulio žemėlapyje – garsus ir kvapus, istorijas, realius žmones. Net ir apie kultūrą – juk pats internetas, jį reguliuojantys potvarkiai taip pat yra kultūra, netgi gyvoji kultūros istorija.
Andrew pats pasakoja apie knygos idėją:
Beje, tai – ne vienintelis gidas po internetą. Galima rasti ir virtualų, kiek kitokio tipo. Pavyzdžiui, ar įsivaizdavote, kaip atrodo lietuviškasis internetas?
![](/static/img/logo_bottom.png)