Vokietija atsisakė mokėti Graikijai reparacijas už antrąjį pasaulinį karą. „Frankfurter Allgemeine“ žurnalistas Reinchardas Miuleris (Reinhard Müller) paaiškina, kodėl reparacijų terminas jau yra pasibaigęs.
Dėl Reikalavimų mokėti reparacijas į Vokietiją kreipėsi anksčiau ne tik Graikija (Graikijos valdžia be šių dabartinių reikalavimų, 2001 m. buvo areštavusi Getes vardo Instituto turtą Atėnuose už nacistų karo nusikaltimus), bet ir Italija, Lenkija ir net gi JAV diskusijų, dėl priverstinio darbo metu. Tačiau Vokietijos vyriausybė visada tokius reikalavimus atmesdavo ir duodavo suprasti, kad praėjus 50 metų po karo pabaigos „reparacijų tema yra nepateisinama“, - pasakoja žurnalistas.
Iš tikrųjų, pabrėžia dienraštis, pasibaigus šaltajam karui buvo pasirašyta sutartis galutinai sureguliuojanti šiuos klausimus, taip vadinama sutartis „du plius keturi“. Šios sutarties rengėjai sąmoningai nenaudojo termino „taikos sutartis“ tam, kad ateityje išvengti naujos reparacijų bangos. Ši sutartis taip pat garantavo apjungtos Vokietijos visišką suverenitetą. Todėl visi reikalavimai dėl reparacijų turėjo būti paskelbti vėliausiai tada, kai tik įsigalioji šioji sutartis, pabrėžia Miuleris.
Negana to, prieš du metus JTO tarptautinis teismas Hagoje nagrinėjo Italijos ieškinį Vokietijai ir nusprendė, kad ieškinius dėl nacistų nusikaltimų galima pateikti tik Vokietijos teismams. Todėl, Italijos atveju, kai ji areštavo Vokietijai priklausantį turtą, ji pažeidė sutartimi užtvirtintą įsipareigojimą. Todėl šiuo atveju teismas nusprendė, kad Berlynas daugiau nėra įpareigotas mokėti kompensacijas nacistinių nusikaltimų aukoms. Visi kaltinamieji nuosprendžiai, kuriuos paskelbė Italijos teismai, prieštaravo tarptautinei teisei.
Šaltinis: faz.net
![](/static/img/logo_bottom.png)