Lietuvoje daugėja politinio persekiojimo apraiškų. Politiškai motyvuoti išpuoliai prieš laisvai mąstančius ir kritiškai vertinančius Lietuvos padėtį bei ydingus valdžios bei kitų institucijų veiksmus darosi vis dažnesni, atviresni ir įžūlesni.
Šį kartą taikiniu tapo rašytojas, filosofas, Vyriausybės kultūros ir meno premijos bei Poezijos pavasario laureatas, Lietuvos kultūros tyrimų instituto vyresnysis mokslo darbuotojas dr. Vytautas Rubavičius.
Š. m. gruodžio 11 d. buvo įsilaužta į jo asmeninį kompiuterį, į kurį buvo siunčiama grasinimai ir patyčios. Siūlyta „keisti mąstymą“, įspėta – „nepasislėpsi“ ir grasinta „pakasti“.
Vykstant šiam išpuoliui buvo pakeisti prieinamų interneto tinklų pavadinimai, stebėti ir realiu laiku komentuoti namuose esančių žmonių veiksmai, trumposiomis žinutėmis referuota į namuose vykusį gyvą pokalbį.
Nepagailėta ir V. Rubavičiaus sūnaus – keistu sutapimu, kitą dieną, gruodžio 12 d., jis gavo pranešimus apie darbo sutarčių nutraukimą ir kilo problemų su „Sodros“ duomenimis.
Prieš V. Rubavičių pasitelktų veiksmai liūdnai primena specialiųjų tarnybų taikomus moralinio ir psichologinio spaudimo ir bauginimo metodus. Jų pobūdis ir mastas liudija, kad išpuolio vykdytojai yra įsitikinę savo nebaudžiamumu ir jaučiasi esą aukščiau įstatymo. Šiems veiksmams būdingi tipiški politinio persekiojimo dėl „neteisingų“ pažiūrų bruožai.
Visiems gerai žinoma, kad V. Rubavičiaus analitiniai straipsniai ir komentarai niekada nedžiugino jokių valdžių, nes juose stengiamasi išsiaiškinti tikrąją Lietuvos valstybės, visuomenės ir tautos būklę. Dėl išpuolių Vytautas Rubavičius kreipėsi į teisėsaugą.
![]() |
V. Rubavičiui siųsti grasinimai |
![](/static/img/logo_bottom.png)