I dalis ČIA. II dalis ČIA. III dalis ČIA. IV A dalis ČIA. Išvados ČIA. V dalis ČIA.
Lietuvos Respublikos prezidentas Gitanas Nausėda, LR Seimas ir LR Vyriausybė paskelbė karą Baltarusijai – pirmieji pripažino Svetlana Tichanovskąją teisėta „Baltarusijos prezidente“.
Lietuvos Respublikos Seimo karas prieš Baltarusiją
2020 rugpjūčio 12 LR Seimo Užsienio reikalų komitetas uždarame posėdyje išklausė užsienio reikalų ministro Lino Linkevičiaus informaciją ir aptarė padėtį Baltarusijoje po šalies prezidento rinkimų bei vienbalsiai priėmė pareiškimą. Komiteto nariai nutarė nepripažinti Baltarusijoje vykusių rinkimų rezultatų, o Aleksandro Lukašenkos – legitimiu Baltarusijos vadovu.
2020 m. rugpjūčio 18 LR Seimas neeilinės sesijos sušauktos „reaguojant į suklastotus Baltarusijos Prezidento rinkimus ir esamą žmogaus teisių padėtį Baltarusijoje“ posėdžio metu priėmė rezoliucija (Nr. XIIIP-5118), „Dėl padėties Baltarusijos Respublikoje po suklastotų Prezidento rinkimų“, kurioje LR Seimo nariai nepripažino rugpjūčio 9 dienos Baltarusijos prezidento rinkimų rezultatų ir nepripažino Aleksandro Lukašenkos legitimiu Baltarusijos Respublikos vadovu. (Remiantis vienašališka URM pateikta inform.
Šioje LR Seimo rezoliucijoje buvo suformuluoti trys pagridiniai principai:
1) LR Seimas nepriima sufalsifikuotų Baltarusijos prezidento rinkimų;
2) įvardina prezidentą A. Lukašenką kaip nelegitimų Baltarusijos šalies vadovą, ir
3) prašo naujų prezidento rinkimų.
Seimo narė Irena Degutienė (TS-LKD): „Šiandien Seimas susirinko į neeilinę sesiją, kurią inicijavo daugiau nei trečdalis Seimo narių iš opozicinių Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų, Liberalų sąjūdžio, Lietuvos socialdemokratų partijos, Mišrios Seimo narių grupės ir valdančiosios Lietuvos socialdemokratų darbo partijos frakcijų. Šią Seimo sesiją inicijavome reaguodami į suklastotus Baltarusijos Prezidento rinkimus ir esamą žmogaus teisių padėtį Baltarusijoje. Baltarusiai ir kitos išdidžios tos šalies tautos pareiškė savo teisę į garbę ir orumą, į laisvę ir demokratiją. Tai ne šiaip kova – tai baltarusių tautos būtinoji gintis, būtinoji gintis ne tik sužvėrėjusio diktatoriaus ir jį saugančių iki dantų ginkluotų pakalikų akivaizdoje, ne tik gėdingos demagogijos ir melo akivaizdoje – tai baltarusių ir Baltarusijos būtinoji gintis istorijos akivaizdoje ir mūsų garbės reikalas būti kartu kovoje už teisę kiekvienam žmogui gyventi laisvą ir orų gyvenimą.“
LR Seimo Pirmininko Viktoro Pranckiečio kalba: „...gerbiami Lietuvos ir Baltarusijos žmonės, sveikinu jus, susirinkusius į neeilinę Seimo sesiją, skirtą įvertinti padėtį Baltarusijos Respublikoje ir pasveikinti su baltarusių tautos demokratijos atkūrimo pradžia.
Šiandien Lietuvos Respublikos Seimas renkasi atstovauti ne tik Lietuvos žmonėms. Šiandien susirinkome užstoti brolius ir seseris Baltarusijoje, kovojančius už laisvę ir demokratišką valdžią savo šalyje. Jų kova yra taiki, bet jie buvo pasitikti su agresija ir represijomis, demaskuojančiomis žiaurų autoritarinį režimą.“
Buvusio Baltarusijos vieningosios pilietinės partijos pirmininko Anatolio Liabedzkos kalba: „Politinė Baltarusijos darbotvarkė suformuota, buvęs Baltarusijos prezidentas A. Lukašenka turi, privalo išeiti. Antra. S. Cichanouskaja, kurią išrinko didžioji dauguma baltarusių, turi vadovauti šaliai ir spręsti naujų, sąžiningų, laisvų rinkimų į prezidento postą klausimą, taip pat sugrąžinti šalį prie 1994 metų Konstitucijos. ... derybų darbotvarkė gali būti tik tokia – taikiai perduoti valdžią A. Lukašenkai naujai lyderei S. Cichanouskajai.“ (Nepaisant to, kad tikrieji rinkimų rezultatai nežinomi).
Seimo narys Žygimantas Pavilionis (TS-LKD): „Mes nepripažįstame rugpjūčio 9 dienos rinkimų rezultatų. Mes nelaikome A. Lukašenkos legitimiu Baltarusijos Respublikos vadovu. Mes reikalaujame naujų, skaidrių, demokratiškas procedūras atitinkančių prezidento ir parlamento rinkimų. Mes siūlome inicijuoti tarpininkavimo misiją. Mes raginame įvesti individualias sankcijas visiems, kurie šiuos rinkimus suklastojo, ir visiems, kurie atsakingi už piliečių ir žmogaus teisių pažeidimus.“
Seimo narė Aušrinė Armonaitė (Laisvės Partija): „...ar Europos Vadovų Tarybai užteks rasti savyje jėgų ir vienybės priimti Europos Sąjungos vieningas sankcijas Baltarusijos režimui ir vieningai parodyti, kad vis dėlto pagarba žmogaus teisėms ir laisvėms yra didžiausia europinė vertybė?“
Seimo narys Egidijus Vareikis (MSNG): „Be jokios abejonės, pritarsiu šiai rezoliucijai ir raginu iš tikrųjų priimti ją vienbalsiai, bet vis dėlto klausimas būtų toks – ar ne per švelniai mes elgiamės?
Vytautas Bakas (MSNG): „...jeigu A. Lukašenka yra nusikaltėlis, taip reikia ir įvardinti. Tai ne kadenciją baigęs prezidentas, buvęs prezidentas. Klausant to, kas vyksta, tai yra nusikaltėlis.“
Seimo narys Linas A. Linkevičius (LSDD): „...mums svarbu ne tik įvardinti tai, kas yra, bet ir paskatinti mūsų kolegas, ypač Europos Sąjungoje, parengti sankcijas. Taip pat tikrai neatmetu galimybės ir nacionalinių sankcijų parengimo, mes esame parengę tą variantą. Tai yra viena iš spaudimo priemonių, bet to nepakanka. Mums taip pat reikia pagelbėti žmonėms įkuriant fondą represijų aukoms, taip pat įkuriant fondą gydymui tų, kurie buvo sužeisti. Aišku, tik tokiais proaktyviais metodais galime paveikti situaciją.
Suverenitetas, be jokios abejonės, priklauso baltarusių žmonėms, o tiems žmonėms reikia ir mūsų paramos. Tai tą ir padarykime.“
Ingrida Šimonytė (TS-LKD): „Rusija, o, tiksliau, Kremlius, savo krūtine išmaitino A. Lukašenką iki esamo dydžio... Būtent Kremlius palaikė gyvybingas jo pastangas prekiauti Baltarusija, mainais gaunant šiek tiek pinigo rezidencijoms ir jėgos struktūroms. Būtent Kremlius Astrave priparkavo Baltarusijai nereikalingą atominį monstrą be dokumentacijos ir išrašė už jį skolos sąskaitą baltarusių tautai. Būtent prie A. Lukašenkos buvo sunaikintas švietimas baltarusių kalba.
Šiandien svarbiausia, kad liautųsi bet koks smurtas ir kankinimai, būtų paleisti visi sulaikytieji ir pateikta informacija apie visus žmones, kurie laikomi nežinia kur esančiais, būtų išlaisvinti politiniai kaliniai ir šalyje galėtų prasidėti tikras politinis gyvenimas.
Esu tikra, kad Baltarusija yra Europa. Žmonės, nusiaunantys batus prieš lipdami ant suoliuko ir susirenkantys šiukšles po mitingo, yra tikri europiečiai, suprantantys, kad laisvė yra ir atsakomybė, o už savo namus esi atsakingas visų pirma pats. Tai ne „gde živų, tam rodina“ erdvė, galinti tik plėstis toliau nuo jau nugyventų teritorijų. Todėl baltarusiai yra verti, kad jiems būtų pasiūlyta europietiška alternatyva. Ir nepakanka, kad Europos Sąjunga ir visas demokratinis pasaulis pasiektų kalinių išlaisvinimo ir pirmalaikių rinkimų organizavimo. Raginu visas Vakarų vyriausybes atsisakyti įsitikinimo, kad Baltarusija yra kažin kokia tradicinė Rusijos įtakos erdvė, ir pasirengti skirti išteklius, reikalingus europietiškai transformacijai. Raginu tradicines Europos Sąjungos partijas – konservatorius, liberalus, socialdemokratus ir žaliuosius – ištiesti ranką tiems, kurie dalyvaus Baltarusijos pilietinėje ir politinėje diskusijoje, padėti sukurti konsensusą ir darbotvarkę dėl europietiškos Baltarusijos, kaip kažkada sukūrėme patys.“
Aš džiaugiuosi, kad Baltarusijoje kaitos laidininku tapo moterys – tos, kurias diktatorius nuvertino iki kotletų kepėjų ir būtent todėl įregistravo dalyvauti rinkimuose, nes numenkino, bet prašovė;
Seimo narys Juozas Bernatonis (LSDD): „Mes esame suinteresuoti, kad demokratiniai pasikeitimai, kurių trokšta ir reikalauja Baltarusijos piliečiai, vyktų taikiai. Negalime ir neturime teisės tylėti, kai prieš taikius demonstrantus metamas OMONʼas ir kitos jėgos struktūros, panaudojama brutali jėga. Šiandien apie situaciją Baltarusijoje sužinojome ne tik iš žiniasklaidos ar informacijos šaltinių, o iš įvykių liudininkų, iš Baltarusijos opozicijos atstovų, kurie kovai už demokratiją paskyrė visą savo gyvenimą. Turbūt dabar jau visiems akivaizdu, kas ten vyksta iš tikrųjų.
...Mūsų tautas sieja bendra šimtametė istorija. Mes visuomet buvome draugiški kaimynai. Daugelį žmonių sieja netgi giminystės ryšiai. Todėl lietuviai baltarusių bėdas ir skausmą visuomet priima kaip savo. Esame pasirengę ištiesti ranką, pagelbėti nelaimėje.
Lietuva dar kartą parodė greitą ir koordinuotą reakciją į kaimynystėje vykstančius procesus. Mūsų užsienio reikalų ministras L. Linkevičius nuolatos kontaktavo su savo kolegomis ministrais ir Europos Sąjungos pareigūnais. Gerbiamas Prezidentas G. Nausėda su Lenkijos ir Baltijos kolegomis pateikė tarpininkavimo siūlymą.
Aš, kaip Seimo Užsienio reikalų komiteto pirmininkas, ir Lenkijos, Latvijos ir Estijos kolegos dar rugpjūčio 11 dieną pasirašėme bendrą kreipimąsi į Baltarusijos valdžios institucijas su reikalavimu nedelsiant nutraukti smurtinius veiksmus ir Baltarusijos žmonių persekiojimą. Šį pareiškimą išplatinome visų Europos Sąjungos valstybių kolegoms.
Jau kitą dieną Užsienio reikalų komitete vienbalsiai priėmėme pareiškimą, kuriuo paraginome nepripažinti rugpjūčio 9 dieną vykusių rinkimų rezultatų, o A. Lukašenkos nepripažinti teisėtu Baltarusijos vadovu. Taip pat kreipėmės į Seimą, kad būtų kartu su Europos Sąjunga reikalaujama naujų, skaidrių rinkimų, neatidėliotinų visų kalinamų opozicijos bei pilietinės visuomenės atstovų paleidimo ir būtų nutrauktas prievartos naudojimas prieš taikius demonstrantus. Taip pat pasiūlėme suteikti finansinę ir kitokią paramą Baltarusijos nevyriausybinėms organizacijoms. (...) Šiandien sušauktoje Seimo neeilinėje sesijoje raginame visų Europos Sąjungos ir NATO valstybių parlamentus ir vyriausybes nepripažinti Baltarusijos prezidento rinkimų rezultatų, įvesti tikslines sankcijas Baltarusijos pareigūnams už rinkimų rezultatų klastojimą ir smurtą prieš taikius protestuotojus. Tik vieningi Europos Sąjungos veiksmai sustabdys Baltarusijos valdžios smurtą ir privers sėsti su pilietine visuomene prie derybų stalo. Turbūt jau daugelis politikų ne tik Baltarusijoje ir Lietuvoje, bet ir visoje Europoje pradeda suprasti, kad šiandien vykstančios permainos Baltarusijoje yra dėsningos ir negrįžtamos.“
Seimo narys Tomas Tomilinas (LVŽS): „Kreipiuosi į Baltarusijos ir Lietuvos žmones, kurie 26 metus, galbūt dalis jų, palaikė, žavėjosi buvusiu tariamu prezidentu, iš tikrųjų diktatoriumi A. Lukašenka. Nebijokite demokratijos ir laisvės, nes ji neatneš privatizacijos, gamyklų uždarymo ir bedarbystės. Tai tas mitas, kuriuo jus maitino propaganda. Pažiūrėkite į mus, į 30 metų Lietuvos vystymąsi. Taip, mes darėme labai daug klaidų, mes turime daug socialinių problemų, bet patys laisvai ir demokratiškai jas sprendžiame. Akivaizdu, kad po 26 metų jūsų naujoji valdžia nebetaikys šoko terapijos ir puikiai gali pasimokyti taip pat ir iš Lietuvos klaidų.
Neužmerkite akių, kai daužomi gatvėse studentai, nes laisvuose rinkimuose jūs patys galėsite pasirinkti, ar išlaikyti nemokamą aukštąjį mokslą, ar toliau turėti nemokamą mediciną, kokia yra dabar Baltarusijoje. Jūs galėsite prisijungti prie europinio Bolonijos proceso ir kartu išlaikyti nemokamą bakalaurą. Mes čia, šios dienos Seime, sprendžiame tuos klausimus ir mokomės iš savo klaidų. Jūs galėsite nedaryti to baisaus krepšelio eksperimento, kokį darė Lietuva su aukštuoju mokslu. Mokykitės iš mūsų, mes perėjome tą sunkios politinės diskusijos ir ginčo procesą ir galime su jumis pasidalinti patirtimi.
Po to, kai jūs taikiai priversite buvusį prezidentą trauktis, prieš jus atsivers didžiulis spektras pasirinkimų, bet jūsų šalyje jau susiformavo politinės partijos. Spaudžiamos, engiamos, bet jos yra, yra kairė, yra dešinė. Jūs patys galėsite rinktis, kokiu keliu eiti, iš dešimties įmanomų vystymosi scenarijų – skandinaviškas, vokiškas, angliškas ir taip toliau.
Jūsų šalyje puikiai funkcionuoja valstybinis aparatas, ir panašu, kad vienas prezidentas ir tik keletas žmonių jo aplinkoje nežino, kas yra įstatymų viršenybės principas. Daugelis socialinių rodiklių jūsų šalyje yra puikūs, vadinasi, valstybės biurokratija gerąja prasme funkcionuoja ir, pasitraukus šitam žmogui, viskas bus gerai.
(Baltarusijos) Nevyriausybinės organizacijos 25 metus tobulino savo gebėjimus taip pat ir čia, Lietuvoje. Aš matau, kad pilietinė visuomenė Baltarusijoje yra susiformavusi ir pasiruošusi demokratinėms permainoms. Jūsų šalyje akivaizdus geopolitinis pasirinkimas. Pagal sociologines apklausas Baltarusijoje itin neigiamai žiūrima į A. Lukašenkos stumiamą bendros Baltarusijos ir Rusijos šalies ar integracijos idėją.
Aš kreipiuosi į tas Baltarusijos profesines sąjungas, kurios dar neprisijungė prie taikaus protesto ir streiko. Jūs, darbo kolektyvai, tapote pagrindine jėga ir pagrindine režimo baime. Tai jūs spręsite savo likimą po to, kai buvusio prezidento nebeliks. Taip, jums bus bandoma primesti neoliberalią darbotvarkę. Iš Lietuvos ir kitų valstybių atvažiuos įvairūs ekspertai, siūlantys savo receptus. Bet jūs sugebėsite atskirti pelus nuo grūdų ir patys spręsite savo likimą, nedarysite, kartoju, taip pat ir mūsų klaidų.“
2020 rugpjūčio 21 Lietuvos opozicinės Tėvynės sąjungos Lietuvos krikščionių demokratų (TS-LKD) pirmininkas Gabrielius Landsbergis sakė, kad įvesti sankcijas Baltarusijos pareigūnams Lietuvoje per ilgai delsta ir siūlė sankcijų sąrašą plėsti.
2020 rugsėjo 10 Lietuvos Respublikos Seimas vienbalsiai priėmė rezoliuciją „Dėl neteisėtos ir primetamos Rusijos sąjungos Baltarusijai“, už kurią balsavo 91 parlamentaras. Seimas pirmasis pasaulyje pripažino S. Tichanovskają Baltarusijos prezidente. Rezoliucijoje reikalaujama Rusijos valdžios nesikišti į Baltarusijos vidaus ir užsienio politiką, Aleksandras Lukašenka laikomas neteisėtu prezidentu, o Svetlana Tichanovskaja pripažįstama teisėta Baltarusijos prezidente. Rezoliuciją inicijavo Seimo Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų (TS-LKD) frakcijos nariai Gabrielius Landsbergis, Ingrida Šimonytė, Žygimantas Pavilionis, Emanuelis Zingeris, Seimo pirmininkas Viktoras Pranckietis, užsienio reikalų ministras Linas A. Linkevičius. Rezoliuciją palaikė ir taip pat teikė parlamentarai Aušrinė Armonaitė, Juozas Bernatonis, Rasa Budbergytė, Viktorija Čmilytė-Nielsen, Gediminas Kirkilas, Valerijus Simulikas ir Gintaras Vaičekauskas. Pasiūlymus dėl Seimo rezoliucijos teikė Povilas Urbšys ir Vytautas Bakas. Rezoliucija buvo derinta kartu su Lietuvos užsienio reikalų ministru L. Linkevičiumi, kuris kreipėsi į LR Semą dėl politinės paramos.
Šioje LR Seimo rezoliucijoje buvo suformuluoti trys pagridiniai principai:
1) Baltarusijos prezidentas Aleksandras Lukašenka yra neteisėtas prezidentas;
2) bet kokie tarptautiniai susitarimai sudaryti Baltarusijos prezidento Lukašenkos su Rusijos prezidentu Putinu, kurie apribos Baltarusijos suverenitetą, yra niekiniai, yra nusikaltimas prieš baltarusių tautą, negali ir neturi būti tarptautinės bendruomenės pripažįstami, tai yra de facto šalies aneksija;
3) Rusija raginama nesikišti į Baltarusijos vidaus ir užsienio politiką, raginama nepasirašyti jokių susitarimų, kurie apribotų Baltarusijos suverenitetą;
4) Jeigu Baltarusijos neteisėtas vadovas Aleksandras Lukašenka pasirašys Sąjunginės Valstybės Sutartį su Rusiją, tuomet būtina įvesti papildomas sankcijas tiek Rusijai, tiek šiems atsakingiems asmenims už šį „nusikaltimą“.
5) pasiūlyti baltarusių tautai papildomų finansinių, ekonominių, politinių priemonių paketą, jeigu šalyje įvyktų nauji prezidento rinkimai.
LR Seimo narys Žygimantas Pavilionis (TS-LKDF): „...kaip žinome, situacija šalies viduje nė kiek nepagerėjo: smurtas, kraujas, jokio dialogo ir dar blogiau – šiuo metu A. Lukašenka iš esmės baigia parduoti savo šalį, nes baigiamos derybos su Rusija dėl paskutinių Sąjunginės Sutarties straipsnių, po kurių iš šalies iš esmės neliks nieko – liks tik butaforinė valstybė su keliomis iškabomis užsienyje.“
Ž, Pavilionis iš LR Seimo tribūnos kreipėsi į tarptautinę bendruomenę, kad ji paremtų vienintelės „teisėtos“ Baltarusijos atstovės S. Tichanovskajos siekį, kad Sąjunginės Valstybės sutartis su Rusija nebūtų pasirašyta, nes priešingu atveju, pasak Ž. Pavilionio Baltarusija „praras suverenitetą“.
LR Seimo narė V. Aleknaitė-Abramikienė (TS-LKDF): „...rinkėjai, su kuriais dabar tenka daugiau pabendrauti, pastebi tokį panašumą tarp tų metodų, kurie buvo naudojami, tarkime, Kryme. Ten buvo žalieji žmogeliukai, čia tie neaiškūs, persirengę žmonės, su neįtikimu žiaurumu malšinantys demonstracijas. Nuo pat pradžių tas neįtikimas žiaurumas demonstrantų atžvilgiu kažką primena, visų pirma NKVD. Ir žmonės klausia, ar tikrai visi tie kaukėti, juodai apsirengę gražuoliai, kaip juos pavadino OMON′o prezidentas, ar visi jie buvo baltarusiai? Ar nebuvo kokios „internacionalinės pagalbos“?“
Seimo narys Gabrielius Landsbergis (TS-LKDF). „Aš vis dar džiaugiuosi, kad parlamentas ėmėsi šios rezoliucijos, pasakydamas savo nuomonę apie tam tikrus svarbius dalykus.... Taigi, mielieji, šiandien balsuodami mes giname Baltarusijos laisvę, jos žmonių teisę pasirinkti, apsispręsti laisvai būsimuose laisvuose rinkimuose. Mes saugome šią valstybę, saugome šią savo kaimynę.“
LR Seimo narė Dovilė Šakalienė (LSDPF). „Nors šiuo metu nėra galimybės parodyti tų nuotraukų, aš neabejoju, kad daugelis jūsų matėte užvakar padarytas naujausias nuotraukas, kur atrodo, kad jau peržengtos paskutinės žmogiškumo ribos, kai stovinti smogikų eilė neleidžia ištrūkti mamai su į jos drabužius įsikibusiu verkiančiu vaiku, kai matome, kaip moterų grupelė yra suvaryta prie daugiabučio sienos. Iš pradžių vienoje nuotraukoje mes matome vieną iš A. Lukašenkos smogikų jas saugantį, bet kitoje nuotraukoje matome, kaip jie tiesiog grandine jas užgulę spaudžia, gąsdina. Angliškai tai vadinasi harassment, lietuviškai aš net nežinau, kaip pavadinti, tiesiog tai yra šlykštus, gyvuliškas gąsdinimas, smurtas prieš moteris, kurio tikslas, matyt, yra parodyti, kad A. Lukašenka gavęs kažkokį, matyt, vidinį įsitikinimą, kad jis gali parduoti savo valstybę V. Putinui mainais už galimybę išsaugoti savo nelegitimią valdžią. Tai rodo, kad mūsų visų visi įmanomi veiksmai, pagalba, reagavimas ir kuo vieningesnis tarptautinės bendruomenės pareiškimas, kad ši nelegitimi valdžia daro nusikaltimus žmogiškumui, nusikaltimus prieš savo tautą, ne tik grubiai, sistemingai pažeidžia žmogaus teises, bet iš 2020 m. rugsėjo 10 d. 20 esmės tiesiog niekina savo piliečius, juos žemina ir smurtauja prieš juos. Šios revoliucijos, aišku, nepakanka, reikia daugiau veiksmų ir tikrai mums reikia svarstyti ir pagalbos priemonių paketą, ir tikrai mūsų Vyriausybė galėtų parodyti tokią pačią iniciatyvą kaip ir Lenkija, ir galbūt tikrai galėtume suteikti pagalbą jau dabar daugybei tų žmonių, kurie jau buvo sužaloti, kai kurie iš jų suluošinti, daugybė iš jų patyrė didžiules psichologines traumas. Tada bent jau galėtume būti humaniški kaimynai, kurie reaguoja visais įmanomais būdais.... O šiandien mažų mažiausiai kviečiu pritarti šiai rezoliucijai.“
LR Seimo narė Viktorija Čmilytė-Nielsen (LSF). „...situacija ir toliau blogėja, A. Lukašenka prarado bet kokį žmogiškumą kovodamas prieš savo piliečius, prieš savo šalies piliečius, prieš opozicijos narius, prieš kiekvieną, kas išdrįsta pasipriešinti diktatui. Man rodos, labai svarbu, kad mes ir toliau drąsiai, ryžtingai kalbėtume apie tai, kas vyksta Baltarusijoje, rodytume savo aktyvią poziciją. Mums šioje kovoje tenka svarbi rolė, nesikratykime jos.
Todėl, manau, labai svarbu, kad mes, Seimas, parodytume savo nesilpstančią poziciją, nesilpstantį ryžtą ir kviečiu atkreipti ypatingą dėmesį į 5 punktą, rezoliucijos 5 punktą, kuriuo mes siūlome sakyti, kad baltarusių tautai ir jos teisėtiems atstovams Lietuvoje turi būti suteikta visokeriopa pagalba, kalbant ir apie vizų palengvinimą, ir apie įvairias politines, ekonomines iniciatyvas. Tai, ką darome šiandien, yra daug, bet to tikrai nepakanka. Neapsiribokime vien gražiomis deklaracijomis, imkimės realių veiksmų, apsaugokime tuos žmones, kurie kreipiasi pagalbos į mus ir jos pagrįstai tikisi.
Aš manau, kad būtų labai simboliška, jeigu šiandien, nepaisant jau įsibėgėjančios rinkimų kampanijos, mes solidariai ir vieningai pritartume šiai rezoliucijai, toliau išlaikytume savo svarų, energingą žodį ir energingą poziciją šia labai svarbia tema. Kviečiu balsuoti už.“
LR Seimo narys Jonas Jarutis (LVŽSF). „Rezoliucijoje galime kreiptis į Rusiją kiek norime – jai tai yra turbūt visiškai vienodai. Bet svarbiausia, kad mes šita rezoliucija kreipsimės į Europos tautas, į Europos demokratinę bendruomenę. Sunku patikėti, kad XXI amžiaus pradžioje visai šalia, mūsų kaimynystėje, vyksta tokie dalykai kaip Čingischano laikais, kai žmonės mušami labiau negu gyvūnai. Nepaisant šitų dalykų, man ir turbūt daugeliui kyla klausimas, kodėl Europa kol kas tyli. Aš turbūt randu paaiškinimą, kodėl jie tyli. Tiesiog jie nepatyrė to, ką mes patyrėme, jiems niekas 1940 metais neatvežė „saulės“ iš Maskvos, jų niekas netrėmė į Sibirą – jie gyveno daugmaž sotų, gerą gyvenimą, jų niekas nekankino. Taigi mūsų pareiga yra šiandien priminti Europai ir pasakyti, mes esame (kaip čia tiksliau pasakyti) kaip žinovai to skausmo, kurį atneša ta šalis, esanti šalia mūsų, į Rytus nuo mūsų. Taip pat naudodamasis proga noriu pasakyti. Negana to, kas vyksta politiniu lygmeniu Baltarusijoje, šiandien šitas režimas beatodairiškai stengiasi paleisti atominę elektrinę. Mūsų (LVŽS) frakcija kitą savaitę kvies prisijungti prie kitos rezoliucijos, kuri bus susieta būtent su atominės elektrinės atidarymu, tiksliau, neatidarymu, pakelti visą Europos Bendriją ir specialiąsias tarnybas, kurios susijusios su atomine energetika, šiuo klausimu. Taigi, manau, mūsų (LVŽS) frakcija palaikys. Kviečiame visus kolegas prisijungti prie šito.“
LR Seimo narys Povilas Urbšys (MSNG) „...mes šia rezoliucija norime atkreipti tarptautinės bendruomenės dėmesį į vykdomą Baltarusijos aneksiją, bet nė žodžiu neužsimename, kad tai vyksta būtent dėl Vakarų galingųjų valstybių abejingumo ir apsimestinio rūpesčio dėl to, kas vyksta Baltarusijoje. Iš to, kaip reaguoja Vakarai, kaip reaguoja Jungtinės Amerikos Valstijos, aš asmeniškai darau išvadą, kad yra sudarytas slaptas susitarimas tarp Vakarų ir Rusijos dėl įtakos zonų. Tai yra 1939 metų slaptieji protokolai. Būtent yra nubrėžtos raudonos linijos, kurių negali peržengti vieni ir kiti. Vakarai dabar labiausiai įsibaiminę, kad V. Putinas nepasinaudotų neramumais Baltarusijoje ir neperžengtų tų raudonų linijų, nes jam ar šiaip, ar taip yra atiduota Baltarusija, kad jis ten tvarkytųsi. Jiems yra svarbiausia suvaldyti dabar tą situaciją dėl savo ramaus gyvenimo, todėl jie aukoja baltarusių tautą ir jų siekį kovoti dėl laisvės. Kai mes tai nutylime, kai mes nekreipiame tarptautinės bendruomenės į tą atsakomybę, kurią jie turi prisiimti, ar yra normalu, kad Europos Sąjungos galingosios valstybės tik rengiasi priimti sąrašus dėl sankcijų? Absoliučiai kurti dėl šiurkščiausių žmogaus teisių pažeidimų. Ar tai normalu, kad Jungtinių Amerikos Valstijų aukščiausias pareigūnas pasako: mes nesikišime į Baltarusijos reikalus? Man atrodo, yra taip, kad jeigu mes norime tikrai būti lyderiais, tai būkime ryžtingi. Nebijokime vienaip ar kitaip pasakyti tuos aštrius klausimus tiems patiems Vakarams. O mes savotiškai žaidžiame. Bandome ir jiems įtikti, ir dar baltarusiams įtikti, ir dar sau naudos išsikovoti. Todėl aš vis dėlto linkiu jums įsigilinti į tą esminį klausimą – žmogaus teises. Tai esminis klausimas, kurį mes galime labai aštriai kelti, ir tai yra labai nepatogus klausimas Vakarams. Nesvarbu, kokie būtų paktai sudaryti, bet tas klausimas rūpi ir baltarusių tautai. Bet jei mums vėl rūpi tik savo reikalai, kai mes tada bandėme įsprausti Astravo atominę elektrinę į Europos Vadovų Tarybos darbotvarkę, nieko neišėjo… Dabar mums tikrai yra svarbu, ar Baltarusija taps priklausoma nuo V. Putino, ar ne. Bet jeigu mes nutylime žmogaus teises, vadinasi, mes vėl eilinį kartą bandome įsiteikti Vakarams, norėdami tik sau turėti naudos. Nebūkime tokie ciniški.“
LR Seimo narė Aušrinė Armonaitė (MSNG): „Visų pirma noriu padėkoti Ž. Pavilioniui, kuris mus sutelkė šiai rezoliucijai. Be abejo, tai reikalinga mūsų parlamento, kaip Lietuvos tautos atstovybės, pozicija. Aš tik noriu atkreipti dėmesį į tai, kad toliau Baltarusijoje vyksta ne tik žmogaus teisių pažeidimai, bet jau nusikaltimai žmogiškumui. Mane žavi ir įkvepia M. Kalesnikavos istorija, kuri atsisakė būti išvežta iš šalies žinodama, kad jai gresia kalėjimas, mušimas ir kankinimai. Bet kaip dabar mes reaguojame? Užsienio reikalų ministerija pasiūlė 118 asmenų įtraukti į sankcijų sąrašą. Lietuva patvirtina viso labo 30. Neoficialiais duomenimis, Europos Sąjunga tik 17 asmenų įtrauks į sankcijų sąrašą. Tai nėra tinkamas atsakas režimui. Režimas ir toliau bujos, jeigu tiek mes, Lietuva, tiek Europa tik tviterio ir feisbuko poustais smerksime režimą, bet nesinaudosime mūsų realiai turimais veiksmingais politiniais įrankiais. Visi, kas organizuoja tuos nusikaltimus žmoniškumui šiuo metu Baltarusijoje, visi, kas klastojo rinkimų rezultatus, taip pat jų šeimų nariai neturėtų turėti teisės atvykti į laisvą Europą. Neturėtų turėti teisės čia laikyti savo pinigų ir apsipirkti mūsų akropoliuose. Valstybinės įmonės ir jų bebrai neturėtų teisės vykdyti čia veiklos ir laikyti pinigų. Aš norėčiau pakviesti mus laikytis principingesnės pozicijos izoliuojant režimą ir stovint laisvės ir demokratijos idėjų sargyboje ir realioje gynyboje ne tik puikiomis rezoliucijomis, bet ir realiais veiksmais.“
Seimo narys Povilas Urbšys (MSNG): „Vėl mes jungiame tą buldozerį savo demokratijos ir nenorime net stabtelėti ir atkreipti dėmesį, ką sakiau svarstymo metu iš tribūnos, – į grubiausius žmogaus teisių pažeidimus. Būtent tas punktas, kur yra – vertinti bet kokius neteisėto Baltarusijos vadovo A. Lukašenkos veiksmus vidaus ir užsienio politikoje, kuriais siekiama įteisinti savo valdžią bei sudaryti naujus tarptautinius susitarimus su Rusija, mes norime prilyginti nusikaltimams žmogiškumui, bet mes nė žodžiu neužsimename, kad būtent grubiai pažeidžiant žmogaus teises siekiama įteisinti savo valdžią. Pagal tarptautinę teisę vienaip ar kitaip A. Lukašenka dabar yra legitimus vadovas. Jūs prisiminkite savo rezoliucijas Seime, kurios buvo priimamos tada, kai jis buvo išrinktas. Mes tik reiškėme susirūpinimą, bet nepripažinome, kad jis yra neteisėtas vadovas. Jis dabar naudojasi kaip teisėto vadovo įgaliojimais ir tęsia tuos susitarimus su Rusija tam, kad galėtų vienaip ar kitaip sustiprinti savo išlikimą, kartu paaukodamas Baltarusijos suverenitetą. (...) Mes tikrai ta rezoliucija nepasieksime tikslo, vėl eilinį kartą tarptautinės bendruomenės galingieji liks kurti ir akli.“
Seimo narys Audronis Ažubalis (TS-LKDF): „Kolegos, svarbu būti pirmeiviais, todėl mes turime ir pasekmių. Tačiau, aš manau, atėjo laikas dabar ne tik kalbėti apie sankcijas, bet Lietuvoje, ir čia pirmiausia kreipiuosi į valdančiuosius, į premjerą, sudaryti atitinkamas sąlygas emigracijoje (arba išvarytiems, kitaip pasakyti) esančiai Baltarusijos koordinacinei tarybai dirbti ir veikti Vilniuje. Turi būti apsaugotos patalpos. Tai turi būti patalpos, kur jie galėtų rinktis ir spręsti savo uždavinius. Kai kas pasakys, kad tai yra kišimasis į kitos valstybės reikalus. Aš pasakysiu, kad tai yra būdas ginti žmogaus teises ir demokratiją kaimyninėje valstybėje. Todėl, premjere, aš tikrai siūlau labai rimtai apsvarstyti galimybę, kad būtų įteisinta ir oficialiai suteikta laikina atstovybė, patalpos Baltarusijos koordinacinei tarybai.
LR Seimo narys Petras Gražulis (MSNG): „Gerbiamieji Seimo nariai, aš manyčiau, kad rezoliucija yra silpna. Jeigu tik kelios iš Europos Sąjungos šalių priims rezoliucijas ar imsis net ir neryžtingų veiksmų Baltarusijos atžvilgiu, be abejonės, tai yra Rusijos laimėjimas. Rusija ir V. Putinas šitą mūsų rezoliuciją ir raginimą, kad neintegruotų galutinai Baltarusijos į savo sudėtį, išmes į šiukšlių dėžę. Mes gal prakalbinkime Europos Sąjungos šalis, bent jas, kad jos atsigręžtų į Baltarusiją veidu, kad jos taikytų realias sankcijas, o ne svarstytų kažkokias visiškai niekines sankcijas. Jie negirdi Baltarusijos. Jeigu mūsų sąjungininkų mes neprakalbiname ir net nekalbiname šita rezoliucija, tai jūs tikitės V. Putiną prakalbinti? Aš manau, kad ne. P. Urbšys minėjo, lankėsi Jungtinių Amerikos Valstijų sekretoriaus pavaduotojas. Jis pasakė, kad į Baltarusijos klausimus jie nesikiš. Tai, klausykite, ar mūsų balsas ką nors reiškia, jeigu mes nekonsoliduojam Europos Sąjungos šalių narių? Jeigu Europos Sąjunga kalbėtų vieningai ir principingai, tai tikrai šitas balsas būtų išgirstas. Dabar mūsų balsas nėra girdimas ir vargu ar praklabins ką nors, nes ir nekalbina Europos Sąjungos šalių mūsų rezoliucija. Manau, kad tai yra visiškai niekinis dokumentas, kuris nieko neduos. Bet, sakykim, geriau kas nors negu nieko. Mes tikrai turime imtis ryžtingesnių, principingesnių veiksmų, o ne priimti kažkokią tuščią rezoliuciją, kuri nieko nesako.“
LR Seimo narys Arvydas Anušauskas (TS-LKDF): „...Aš manau, kad rezoliucija konstatuoja realią padėtį, kuri susiklostė. Vyksta tyli Baltarusijos okupacija. Ir tai yra faktas – matomas faktas. Mes atkreipiame į tai dėmesį šiuo dokumentu. Taip, kalbėtis su Europos valstybėmis reikia. Dar daugiau – surasti bendrą vardiklį dėl požiūrio į Baltarusiją, požiūrio į sankcijas personalizuotiems žmonėms, atsakingiems už žmogaus teisių pažeidimus, tačiau ši rezoliucija yra faktų konstatavimas. Mes turime matyti, kas vyksta Baltarusijoje, ir duoti savo ženklą, kad mes tai matome.“
LR Seimo narys Rimanras J. Dagys (MSNG): „...mes čia daug ką rezoliucijoje galime surašyti, bet turbūt esmė yra ta, kad mes konstatuojame tiesiog faktą ir atkreipiame dėmesį, kad jis nebūtų nutylėtas. Tai yra turbūt svarbiausia šios rezoliucijos paskirtis, nes, nutylėjus tokius faktus, istorija rodo, toliau turimos tam tikros pasekmės. Taip, Europos Sąjungoje dabar yra problemų dėl lyderystės, bet jeigu mes norime, kad ji atsirastų, mes turime ir patys būti lyderiai, ir kitus raginti jais tapti. Mūsų iniciatyva… Šiuo atveju mes esame visaverčiai, visateisiai Europos Sąjungos nariai ir jeigu kiti nedrįsta pasakyti, mes turime apie tai kalbėti ir imtis iniciatyvos, kad daugiau kalbėtų. Čia tiesiog yra mūsų pareiga. Todėl siūlau balsuoti.“
2020 rugsėjo 24 LR Seimas, 77 balsavime dalyvavusiems parlamentarams vieningai balsavus už, priimta rezoliucija „Dėl sankcijų Baltarusijos pareigūnams, atsakingiems ar prisidėjusiems prie rinkimų rezultatų klastojimo, smurto ir represijų prieš taikių protestų dalyvius ir kitų žmogaus teisių pažeidimų“ (projektas Nr. XIIIP-5173) ragina LR Vyriausybę į sąrašą asmenų, kuriems yra draudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, įtraukti rezoliucijoje išvardinamus asmenis.
Priimtu dokumentu Seimas pabrėžia, kad Lietuvos paskelbtas nacionalinis trisdešimties Baltarusijos režimo pareigūnų, atsakingų ar prisidėjusių prie rinkimų rezultatų klastojimo, smurto ir represijų prieš taikių protestų dalyvius ir kitų žmogaus teisių pažeidimų Baltarusijoje, kuriems taikomas draudimas atvykti į Lietuvą, sąrašas nėra baigtinis ir turi būti nuolat pildomas.
Rezoliucijos projektą balsavimui pateikė LR Seimo narys konservatorius G. Landsbergis ir socialdemokratas LR Seimo narys (Socialdemokratų Darbo partijos narys) G. Kirkilas.
Pasak projektą pristačiusio Tėvynės sąjungos - Lietuvos Krikščionių Demokratų frakcijos seniūno Gabrieliaus Landsbergio, „šis sąrašas bus labai aiškus Lietuvos Seimo pasakymas, kad šitų žmonių Lietuvos teritorijoje – mūsų prekybos centruose, mūsų SPA, mūsų miestų gatvėse – jų nebus. Todėl šitas ženklas šiandien yra itin svarbus“.
„Mes nuplėšiame kaukes šiandien nuo 118 žmonių. Mes žinom, kas jūs, mes įvardinam jus iš esmės kaip nusikaltėlius Lietuvoje ir jūs į Lietuvos teritoriją nepateksite. Mes taip pat siunčiame signalą kitiems, tiems, kurių kaukės bus nuplėštos, kurie daro represijas, kurie muša, kankina žmones, sodina juos į kalėjimus, jie į Lietuvą neatvyks ateityje taip pat“, – projekto pristatymo metu sakė Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos seniūnas Gabrielius Landsbergis.
Priimta rezoliucija LR Seimas kreipiasi į Lietuvos Respublikos, Europos Sąjungos ir NATO valstybių narių vadovus, nacionalinius parlamentus ir vyriausybes, Europos Sąjungos, NATO institucijų bei tarptautinių organizacijų vadovus ragindamas nedelsiant įvesti sankcijas už smurtą ir represijas, rinkimų rezultatų klastojimą ir kitus žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių pažeidimus atsakingiems ir juos vykdžiusiems Baltarusijos pareigūnams, o brutaliems režimo veiksmams nesiliaujant – sankcijas nuolat plėsti ir stiprinti.
Karas Lietuvos žiniasklaidoje dėl S. Tichanovskajos ir Baltarusijos tapatybės
Vos atvykus Baltarusijos kandidatės į prezidentus Svetlanai Tichanovskajai į Vilnių, buvo keliamas S. Tichanovskajos tapatybės klausimas kaip žiniasklaidoje rašyti jos Rusiškos kilmės vardą ir pavardę – Rusiškai ar Baltarusiškai? Siekiant pabrėžti Tichanovskajos Baltarusišą tapatybę Lietuvos politikų prašymu Lietuvių kalbos komisija nusprendė, kad Tichanovskajos vardą ir pavardę reikia subaltarusinti ir rašyti Baltarusiškai - „Sviatlana Cichanouskaja“ atskiriant jos tapatybę nuo Rusijos. Atkreiptinas dėmesys, kad pati Svetlana Tichanovskaja Rusiškai kalba geriau, nei Baltarusiškai, o prieš 2020 metų Baltarusijos prezidento rinkimus ir prieš prasidedant Baltarusijos „Spalvotajai revoliucijai“ Lietuvos naujienų portalai jos vardą ir pavardę rašė „Svetlana Tichanovskaja“.
Štai tik keletas pavyzdžių:
S.Tichanovskaja: A.Lukašenka gąsdina močiutes Maidanu, bet mes nenorime kraujo. 15min, 2020-05-05;
Kas yra Svetlana Tichanovskaja, kurios bijo Baltarusijos prezidentas Lukašenka? LRT, 2020-08-06. (citata: S. Tichanovskaja dalyvaus rugpjūčio 9 d. vyksiančiuose Baltarusijos prezidento rinkimuose, nors atvirai sako, kad šio posto nesiekia ir jo atsisakys, jei tik bus išrinkta. Prezidento rinkimų kampanijoje ji dalyvauja vietoje savo vyro, kuris buvo sulaikytas ir kuriam nebuvo leista rinkti parašų, reikalingų, norint pamatyti savo pavardę ant rinkimų biuletenio).
S.Tichanovskaja paskelbė laikanti save Baltarusijos prezidento rinkimų nugalėtoja 15min, 2020-08-10;
Tichanovskaja: laikau save rinkimų nugalėtoja. Delfi, 2020-08-10;
Lietuvos valstybinės ir korporatyvinės žiniasklaidos karas prieš Baltarusiją
Baltarusijoje 2020-08-10 prasidėjus protestams dėl prezidento rinkimų rezultatų, kurių nenorėjo pripažinti Baltarusijos opozicija, opozicijos lyderė Svetlana Tichanovskaja ir gatvės protestuotojai ir keliant reikalavimą atsistatydinti Baltarusijos prezidentui Lukašenkai, Lietuvos visuomeninis transliuotojas LRT kartu ir Lietuvos komercinės žiniasklaidos priemonės – radijas, televizija, internetiniai naujienų portalai, naujienų agentūros, laikraščiai sutartinai pradėjo vadinti dabartinę Baltarusijos A. Lukašenkos vyriausybę „Baltarusijos režimu“, prezidentą Lukašenka „diktatoriumi“, „neteisėtu prezidentu“, „Baltarusijos režimu ir jo pakalikais“ ir pan.
Straipsnių antraštės skelbė: Delfi - „Išgąsdintas Lukašenkos režimas bando keisti taktiką: paviešinti žiaurūs vaizdai sukėlė beprecedentį pasipiktinimą“, Konservatorių partija (TS-LKD) - „Istoriniai įvykiai vyksta prieš mūsų akis – teroristiniam A. Lukašenkos režimui ateina galas“, Žinių Radijas - Ar A. Lukašenkos režimas artėja prie pabaigos?, Delfi - „A.Lukašenkos režimas, pasiryžęs šaudyti į savo piliečius“, TV3 - „Baltarusijos režimas sužvėrėjo: surengė safarį – ėmė pliekti iš važiuojančių mašinų, „Vakaro Žinios“ - “Seimas: A. Lukašenkos režimas – neteisėtas, ES raginama įvesti sankcijas”, TV3 - „Kodėl įžūlėja A. Lukašenkos režimas?”, LRT – „Į EVT nuvykęs Nausėda: Minsko režimas puola Lenkiją ir Lietuvą, Lukašenkos manevrai bando klaidinti”, „Vakaro Žinios“ - „Nausėda ragina plėsti sankcijas Baltarusijos režimui“, TV3 - „Ultimatumo Lukašenkai laikas senka – režimas smurtauja prieš moteris ir vaikus”, Lazdijų informacinis portalas „Dzūkijos Žinios“: “Kruvinas ūsuoto Minsko šėtono režimas priėjo liepto galą”, LSDP - “J. Olekas: Europos Sąjunga nepripažįsta Lukašenkos režimo, rinkimai nebuvo nei laisvi, nei sąžiningi”, Lietuvos Žaliųjų Partija - “Kokių sankcijų Lietuva turėtų imtis prieš Lukašenkos režimą?”, Rytų Europos Studijų Centras (Prof. Dr. Tomas Janeliūnas) - „A. Lukašenkos režimas ir visuomenės pasipriešinimas. Trumpojo laikotarpio Baltarusijos įvykių scenarijai.
Apibendrinimas
Lietuvos vyriausybė į Lietuvą iš Baltarusijos atvykusiai kandidatei į prezidentus S. Tichanovskajai ir jos įsteigtos Koordinacinės Tarybos nariams suteikė saugų politinį prieglobstį, išlaikymą, saugias reprezentatyvias ir techniškai gerai įrengtas patalpas ir informacinę platformą skleisti savo pareiškimus prieš Baltarusijos prezidentą A. Lukašenką ir jo centrinę valdžią. Lietuvos vyriausybė S. Tichanovskajai sudarė visas sąlygas Vilniuje susitikti su Vakarų užsienio valstybių atstovai, tame tarpe JAV valstybės sekretoriaus pavaduotoju Stephenu Biegunu, Prancūzijos karo kurstytoju „filosofu“ Bernard-Henri Lévy, Prancūzijos prezidentu Emanueliu Macronu, Kanados užsienio reikalų ministru Francois-Philippe Champagnu, kurio metu buvo kalbama apie būdus kaip pakeisti „Lukašenkos režimą“.
Jei LR Seimas, kuris leido LR įstatymus atitinkančius ES teisės aktus ir raginęs balsuoti už Lietuvos stojimą į Europos Sąjungą dabar Baltarusijos atžvilgiu teigia, kad Baltarusijos Sąjunginė Sutartis su Rusija prilygtų Baltarusijos „aneksijai“, tai Lietuvos stojimas į ES taip pat turėtų būti prilyginamas Lietuvos aneksijai ir Lietuvos suvereniteto praradimui.
LR Seimo nariai teigdami, kad Lietuvos kišimasis į kaimyninių valstybių reikalus yra pateisinamas žmogaus teisių ir demokratijos gynimu, tuo pačiu suteikia teisę trečiosioms kaimyninėms šalims remti nesisteminę opoziciją ir ginti žmogaus teises ir demokratiją Lietuvoje.
Išvadas skaitykite ČIA.
![](/static/img/logo_bottom.png)