Ištrauka iš Čekijos prezidento Milošo Zemano interviu čekų leidiniui „Parlamentní listy“.
(...)
– Ponas prezidente, JAV valstybės departamento ataskaitoje apie žmogaus teisių padėtį pasaulyje, kritikuojama ne tik Čekija už tariamą romų tautybės gyventojų diskriminaciją, tačiau kritikuojamas ir Jūs asmeniškai už antiislamiškus pasisakymus...
– Aš – Čekijos Respublikos prezidentas. Aš ginu Čekijos Respublikos interesus ir neseniai aš pasakiau Rusijos prezidentui V. Putinui: jei Rusijos ambasadorius kištųsi į vidinius Čekijos Respublikos reikalus, aš jam užverčiau duris į savo rezidenciją taip pat, kaip tai padariau dabartiniam JAV pasiuntiniui.
– Vadinasi, nėra prasmės Jūsų klausti, ar norėtumėte peržiūrėti savo poziciją dėl islamo, jei jau kritika dėl Jūsų nuskambėjo ir iš JAV valdžios.
– Aš manau, kad Jungtinės Valstijos padarė daug klaidų. Tai ir įsiveržimas į Iraką, kai jie tvirtino, jog ten yra masinio naikinimo ginklų, o juk ten jų nebuvo. Arba planai suduoti smūgį Sirijos armijai, kai amerikiečiai naiviai tikėjosi, jog prieš šią armiją kovoja demokratinės jėgos. Jie net nesivargino suprasti, kad tai „Al-Qaeda“ pajėgos, prieš kurias jie patys kovoja Afganistane.
Amerikiečiams nemaišytų turėti daugiau gebėjimų atlikti kritišką savianalizę. Aš džiaugiuosi, kad šis gebėjimas pasireiškė bent jau tuo, kad B. Obama atšaukė sankcijas Kubai, kurios buvo įvestos prieš penkiasdešimt metų. Bet tiesa yra ta, kad politikų intelektas matuojamas ilgumu periodo, kuris reikalingas tam, kad jie ištaisytų savo pačių padarytas klaidas. Jei jūs reaguojate į situaciją praėjus penkiasdešimčiai metų, jus gali ištikti toks pats likimas, kaip ir brontozaurus, kurie išnyko anksčiau, nei jiems pavyko ištaisyti savo pačių klaidas.
– JAV reguliariai viešina kritiškas ataskaitas apie žmogaus teises. Ten kalbama ne tik apie Čekijos Respubliką, bet ir apie kitas valstybes. Šiose ataskaitose kritikuojami ir tam tikri dalykai, kurie priskiriami šalių vidinei politikai. Tai normalu?
– Tai absoliuti nesąmonė todėl, kad bandant eksportuoti savo politinę sistemą į šalį su kitokia kultūra ir tradicijomis, susiduriama vien su tuo, kad jei šis bandymas būna nesėkmingas, tokia valstybė tampa jūsų priešu. Jei bandymas būna sėkmingas, jūs šią šalį sugriaunate. Vienas žmogus, su kuriuo aš buvau susitikęs mitingo metu, pateikė man labai įdomų agresoriaus apibūdinimą. Jis skamba taip: agresorius – tai tas, kuris užpuola kurią nors valstybę anksčiau, nei tai padaro Jungtinės Valstijos.
– Ponas prezidente, Jūs planuojate savo tradicines atostogas Nove Veseli mieste Vysočino regione. Ar norėtumėte prieš tai kažką pasakyti Čekijos piliečiams ir čekų politikams?
– Taip. Aš turiu žinutę, ir būtent čekų politikams. Ši žinutė labai paprasta. Jie turi suprasti, kad jie – čekų politikai, ir aš pabrėžiu šį žodį – „čekų“. Jie neturi būti marionetės, veikiančios išorinių jėgų interesams, jie turėtų prisiminti, kaip baigėsi Emanueliui Moravecui (pulkininkas, tapęs nacių kolaborantu, 1945 m. nusižudęs, – red. past.). Tai pakankamai aštri žinutė, ar ne tiesa?
Šaltinis: parlamentnilisty.cz
![](/static/img/logo_bottom.png)